П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 923/750/21	

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
Місце та час укладення судового рішення «--:--»: м. Одеса
Повний текст судового рішення складений: 31.03.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, треті особи Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про стягнення матеріальної шкоди, - 

В С Т А Н О В И В:

01.06.2021 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі – ТОВ) «Колосс» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, треті особи Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про стягнення матеріальної шкоди у сумі 324344грн.
В обґрунтування позову зазначено, що у 2015 році у товариства виникла переплата з ПДВ до бюджету у розмірі 324344грн., яка не була повернута податковим органом на поточний рахунок у встановлений строк (до кінця 2015 року). У зв`язку зі зміною законодавства, з 01.01.2016 переплату з ПДВ можливо було повернути лише на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ). Надалі, у січні 2016 року, сума переплати була повернута податковим органом на електронний рахунок позивача у повному обсязі та відповідно було збільшено суму, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні (324344грн.). Однак у лютому 2016 року (транзакція на підставі документу №4342065 від 15.02.2016) загальна сума поповнення електронного рахунку та сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні, зменшено на суму 324344грн. З цих підстав товариство звернулось до суду з позовом, в якому просило, зокрема зобов`язати податковий орган скасувати запис в СЕА ПДВ про транзакцію, здійснену на підставі документу №4342065 від 15.02.2016 про анулювання поповнення рахунку ТОВ «Колосс» на суму 324344грн. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №821/762/16 задоволено позовні вимоги. У подальшому, 19.04.2017 позивач звернувся до виконавчої служби з виконавчим листом у справі №821/762/16, проте 26.07.2018 виконавче провадження було закінчено у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення. У зв`язку з наведеним, позивач наголошує, що судовим рішенням у справі №821/762/16 встановлено протиправне зменшення даних ліміту суми ПДВ, що позбавило товариство на суму ПДВ у розмірі 324344грн. для їх використання у реєстрації податкових накладних та/або здійснення їх коригування на вказану суму та призвело до втручання у таке право платника. Тому, з метою продовження господарської діяльності, позивач був вимушений поповнити рахунок в СЕА ПДВ задля отримання необхідного ліміту та можливості реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування на суму 324344грн. Позивач вважає, що у випадку відсутності анулювання запису про поповнення рахунку, що зменшило ліміт реєстрації податкових накладних, товариство мало б змогу використовувати такі кошти. При цьому, у випадку не поповнення позивачем рахунку в СЕА ПДВ, товариство було б позбавлено можливості реєструвати податкові накладні, а контрагенти не змогли б отримати податковий кредит, що мало б наслідком негативний вплив на ділову репутацію підприємства. Тому, на підставі ст.1166 ЦК України у сукупності зі ст.ст.1173, 1174 ЦК України, за наявності неправомірних дій податкового органу (встановлені судовим рішенням №821/762/16), наявності отриманої шкоди у розмірі 324344грн. (незаконне позбавлення права на реєстрацію податкових накладних, у зв`язку з чим виникла необхідність у поповненні рахунку задля повторного збільшення ліміту на суму 324344грн.), наявності причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями державного органу та наявною шкодою, товариство має право на стягнення матеріальної шкоди у розмірі 324344грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 позов задоволено. При вирішенні справи, суд першої інстанції зазначив, що вимога про стягнення збитків за своєю суттю є вимогою вирішити саме публічно-правовий спір про зобов`язання відповідача вчинити дії з відновлення показників ТОВ «Колосс» в СЕА ПДВ та компенсації цієї суми позивачу. Спірні правовідносини у даній справі, суд розглядав в контексті п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, яка визначає що саме розуміється під терміном «збитки», та ст.ст.1173, 1174 ЦК України, які передбачають підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади при здійсненні ними своїх повноважень. Суд першої інстанції встановив, що у позивача виникла переплата з ПДВ до бюджету у розмірі 324344грн., яку, станом на момент розгляду справи, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №821/762/16, Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та її правонаступниками не повернуто. З цих підстав, суд першої інстанції дійшов висновку, що на користь позивача належить стягнути з Державного бюджету України шкоду, завдану Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у розмірі 324344грн. 
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій посилається на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги, з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі №613/814/16-ц, апелянт зазначає, що факт тривалого невиконання судового рішення у справі №821/762/16 не може бути підставою для безспірного стягнення збитків у вигляді стягнення суми за рішенням суду. При цьому, апелянт вказує, що заінтересований у виконанні судового рішення та намагається здійснити вичерпний перелік заходів щодо його виконання.
Позивачем подано до суду апеляційної інстанції клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду, оскільки скарга подана з порушенням строку, визначеного ст.295 КАС України, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить доказів щодо поважності причин його поновлення. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №821/762/16, зокрема визнано незаконними дії Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області по анулюванню 15.02.2016 в СЕА ПДВ запису про суму повернення ТОВ «Колосс» переплати з ПДВ в розмірі 324344грн; зобов`язано Херсонську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області скасувати запис в СЕА ПДВ про транзакцію, здійснену на підставі документа №4342065 від 15.02.2016 про анулювання поповнення рахунку ТОВ «Колосс» в СЕА ПДВ №37524100145558 на суму 324344грн. /т.1 а.с.20-24/
Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області від 19.04.2017 відкрито виконавче провадження з виконавчого листа у справі №821/762/16, виданого Херсонським окружним адміністративним судом 13.04.2017, про зобов`язання Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області скасувати запис в СЕА ПДВ про транзакцію, здійснену на підставі документа №4342065 від 15.02.2016 про анулювання поповнення рахунку ТОВ «Колосс» в СЕА ПДВ №37524100145558 на суму 324344грн. (виконавче провадження №53795518). /т.1 а.с.25/
Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області від 29.08.2017 на боржника (Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100грн. /т.1 а.с.26з.б.-27/
11.04.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області направлено боржнику вимогу про надання пояснень керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, та зобов`язано повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання. /т.1 а.с.28/
22.06.2018 ГТУЮ у Херсонській області звернулось до ГУНП у Херсонській області із поданням, в якому просило внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування по факту невиконання рішення суду Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. /т.1 а.с.31-32/
Дніпровським ВП ХВП ГУНП у м.Херсон зареєстровано кримінальні провадження №№12018230030002070, 12018230030002071. /т.1 а.с.33/
Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області від 26.07.2018, на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №53795518 закінчено. /т.1 а.с.29з.б.-30/
На запит ТОВ «Колосс» щодо стану досудового розслідування кримінальних проваджень №№12018230030002070, 12018230030002071, Херсонська місцева прокуратура листом від 10.12.2018 повідомила, що на теперішній час досудове розслідування триває. /т.1 а.с.34/
Згідно витягів в розрізі операцій з системи електронного адміністрування ПДВ №29304919 за 25.02.2016, №29304921 за 02.03.2016, №29304922 за 09.03.2016, №29304925 за 16.03.2016, №29304926 за 22.03.2016, №2014792 за 04.07.2016, №2014794 за 07.07.2016, №2014795 за 12.07.2016 ТОВ «Колосс» поповнило рахунок в СЕА ПДВ на загальну суму 324610грн. /т.1 а.с.43-58/
Враховуючи невиконання Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та її правонаступником ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі судового рішення у справі №821/762/16 щодо скасування запису в СЕА ПДВ про транзакцію, здійснену на підставі документа №4342065 від 15.02.2016 про анулювання поповнення рахунку ТОВ «Колосс» в СЕА ПДВ №37524100145558 на суму 324344грн., що мало наслідком поповнення у 2016 році електронного рахунку для повернення реєстраційного ліміту суми податку, на які платник має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до них у розмірі 324344грн., тобто, повторе поповнення рахунку, позивач вважає, що у нього виникло право на відшкодування матеріальної шкоди у вигляді стягнення збитків у розмірі 324344грн., у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Так, предметом спору в даній справі є з`ясування обставин щодо наявності/відсутності у ТОВ «Колосс» права на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 324344грн.
Відповідно до ст.56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно ст.16 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною 2 цієї статті визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмір
За загальними положеннями, передбаченими ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовуються державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ч.1 ст.1173 ЦК України).
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст.1173 ЦК України.
Тобто, чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17, Верховного Суду від 19.03.2025 у справі №300/2457/19, від 13.07.2023 у справі №460/5153/21, від 18.02.2020 у справі №815/7279/15.
Предметом спору в даній справі є встановлення обставин щодо наявності/відсутності у ТОВ «Колосс» права на отримання матеріальної шкоди у розмірі 324344грн.
Так, для правильного вирішення даної справи необхідно встановити наявність трьох умов: неправомірність дії державного органу; наявність шкоди, заподіяній юридичній особі незаконними діями/бездіяльністю органом державної влади; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №821/762/16, зокрема визнано незаконними дії Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області по анулюванню 15.02.2016 в СЕА ПДВ запису про суму повернення ТОВ «Колосс» переплати з ПДВ в розмірі 324344грн. та зобов`язано Херсонську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області скасувати запис в СЕА ПДВ про транзакцію, здійснену на підставі документа №4342065 від 15.02.2016 про анулювання поповнення рахунку ТОВ «Колосс» в СЕА ПДВ №37524100145558 на суму 324344грн.
У даній справі судами було встановлено, що за підсумками діяльності в межах спеціального режиму оподаткування протягом звітного (податкового) періоду, позивач забезпечив перерахування на рахунок у СЕА податку кошти у розмірі 324344грн., та станом на січень 2016 року загальна сума податку, на яку платник податку мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН склала 350103,57грн. Однак, оскільки у лютому 2016 року сума ліміту на спеціальному рахунку позивача становила 25797,07грн., при цьому зменшення суми ліміту відбулось не з причини його використання платником, апеляційним судом зроблено висновок, що зменшення даних рахунку платника, на якому акумулюються суми ПДВ на спеціальні цілі, відбулось на незаконних підставах та фактично позбавило платника права на суми ПДВ для їх використання у реєстрації податкових накладних та/або здійснення їх коригування на вказані суми, та призвело до втручання у таке право платника.
Сторонами у даній справі не заперечується факт того, що вказане судове рішення, станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, залишається невиконаним, докази протилежного матеріали справи не містять.
Разом з тим, щодо встановлення підстав про існування шкоди, що була заподіяна товариству податковим органом, позивач вказує, що невчинення дій зобов`язального характеру, покладені на контролюючий орган судом у рішенні по справі №821/762/16, змусили позивача вчиняти дії щодо поповнення рахунку в СЕА ПДВ задля можливого продовження реєстрації податкових накладних в межах здійснення своєї господарської діяльності при виникненні податкових зобов`язань. Зокрема, позивач зауважує, що у випадку відсутності незаконного анулювання запису про поповнення рахунку, що зменшило ліміт реєстрації податкових накладних, товариство могло б не здійснювати поповнення рахунку в СЕА ПДВ, а використовувати для реєстрації податкових накладних наявний ліміт у розмірі 324344грн.
Отже, в аспекті дослідження питання щодо наявності шкоди, ключовим питанням, що потребує з`ясуванню є визначення чи можливо розглядати/віднести/ототожнити суми, які позивачем було внесено на рахунок в СЕА ПДВ, у зв`язку з незаконним зменшенням реєстраційного ліміту у СЕА ПДВ, в контексті поняття «збитків», понесених юридичною особою.
Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку, зокрема, суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Згідно п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.201.10 ст.201 ПК України).
Відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ??Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ, де: УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті.
За аналізом наведених положень можна дійти висновку, що реєстраційний ліміт - це сума, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН та обчислюється за формулою, визначеною п.200-1.3 ПК України. Складовою формули обчислення реєстраційної суми в СЕА ПДВ є сума поповнення електронного рахунку (?ПопРах). При цьому, сума поповнення електронного рахунку - це загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку в СЕА ПДВ, зокрема рахунків у СЕА ПДВ платників - сільськогосподарських підприємств відповідно до зазначених у пп «а-в» п.200-1.2 ПК України.
З матеріалів справи вбачається, що згідно витягів в розрізі операцій з системи електронного адміністрування ПДВ №29304919 за 25.02.2016, №29304921 за 02.03.2016, №29304922 за 09.03.2016, №29304925 за 16.03.2016, №29304926 за 22.03.2016, №2014792 за 04.07.2016, №2014794 за 07.07.2016, №2014795 за 12.07.2016 ТОВ «Колосс» поповнило рахунок в СЕА ПДВ на загальну суму 324610грн. Також на підтвердження таких обставин надано платіжні доручення №143 від 25.02.20216, №152 від 01.03.20216, №160 від 09.03.2016, №177 від 16.03.2016, №186 від 21.03.2016, №279 від 04.07.2016, №297 від 07.07.2016, №301 від 12.07.2016. /т.1 а.с.43-58/
Вказані дії позивач обґрунтовує як вимушені дії, оскільки у випадку не здійснення поповнення рахунку, товариство було б позбавлено можливості вчасного здійснення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до них в ЄРПН, що мало б наслідком притягнення останнього до відповідальності.
Дослідивши зазначені вище платіжні доручення, судова колегія враховує, що у графі «призначенні платежу» товариство вказало: ПДВ за лютий 2016 року, ПДВ за березень 2016 року, ПДВ за червень 2016 року. 
Разом з тим, відповідно до податкових декларації з ПДВ за лютий, березень, червень, липень 2016, товариство здійснювало реєстрацію податкових накладних в ЄРПН у розмірі 25832грн., 210475грн., 39090грн. /т.1 а.с.104-106/
Тобто, поповнення рахунку в СЕА ПДВ за 2016 рік було зумовлено сплатою податкових зобов`язань за реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, які були самостійно задекларовані ТОВ «Колосс», що в силу положень ст.67 Конституції України є обов`язком платника податку. 
Як зазначалось вище, ч.2 ст.22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
На підставі наведеного, судова колегія вважає, що поповнення рахунку в СЕА ПДВ задля можливого продовження реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в межах здійснення господарської діяльності при виникненні податкових зобов`язань, є обов`язком платника, а не його правом, у зв`язку з цим поповнення рахунку у 2016 році на суму 324610грн., не можна вважати саме збитками, що понесені товариством через неправомірні дії податкового органу. 
Також, суд апеляційної інстанції враховує, що причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає у тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки особи (в даному випадку суб`єкт владних повноважень), яка завдавала шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є безумовним наслідком такої протиправної поведінки. Крім того, відсутність хоча б одного складового цивільного правопорушення виключає підстави для відшкодування шкоди і, як наслідок, не передбачає покладання обов`язку на відповідача, у зв`язку з відсутністю цивільного правопорушення.
Слід зазначити, що позовні вимоги в даній справі фактично зводяться до стягнення суми поповнення товариством рахунку в СЕА ПДВ у розмірі 324344грн., які позивач вважає завданою йому матеріальною шкодою, з підстав невиконання податковим органом судового рішення у справі №821/762/16.
У світлі цього, судова колегія вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду у постановах від 12.08.2020 у справі №761/7165/17, від 16.03.2020 у справі № 613/814/16-ц, де зроблено висновки, що факт невиконання судового рішення не може бути підставою для безспірного списання збитків у вигляді стягнення нестягнутої за рішенням суду суми.
Тобто, невиконання відповідачем у справі №821/762/16 судового рішення, у зв`язку з чим позивач вчинив дії щодо можливості подальшого продовження своєї господарської діяльності, не може напряму ототожнюватися із завданою позивачеві майновою шкодою, оскільки остаточно не втрачена можливість виконання ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі судового рішення у справі №821/762/16.
Більш того, судова колегія звертає увагу, що виконання відповідачем зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням у справі №821/762/16 шляхом скасування запису в СЕА ПДВ про транзакцію щодо анулювання поповнення рахунку ТОВ «Колосс» в СЕА ПДВ на суму 324344грн. відновить порушене право позивача, внаслідок чого сума рахунку в СЕА ПДВ збільшиться у розмірі 324344грн. Тобто, стягнення майнової шкоди у даній справі призведе до подвійного отримання позивачем коштів. 
На підставі наведеного, у сукупності, з огляду на недоведеність з боку позивача в даній справі факту того, що грошові кошти у розмірі 324344грн., призначені для поповнення рахунку в СЕА ПДВ та використані останнім задля здійснення реєстрації податкових накладних в ЄРПН у 2016 році, з підстав невиконання податковим органом судового рішення у справі №821/762/16, є саме збитками в розумінні ст.22 ЦК України з урахуванням ст.1173 ЦК України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для стягнення на користь ТОВ «Колосс» матеріальної шкоди у сумі 324344грн. 
Також, не заслуговує на увагу клопотання позивача про залишення апеляційної скарги відповідача без розгляду, з підстав пропущення апелянтом строку оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 (оскарженню не підлягає) поновлено відповідачу строк на подачу апеляційної скарги. 
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року скасувати. 
Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, треті особи Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про стягнення матеріальної шкоди у сумі 324344грн.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв