Справа № 536/1484/25
Провадження № 2/536/93/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилається, що 22.03.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 010/0934/82/91844171, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 26 000 грн строком на 48 місяців з терміном повернення 22.03.2023 та сторони погодили тип та розмір процентної ставки за користування кредитом. На підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.09.2019, АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 28.12.2022 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 28-12/2022 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» отримало права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0934/82/91844171 до ОСОБА_1 на суму 76 058 грн 24 коп, з яких: 31 474 грн 45 коп –заборгованість за тілом кредиту, 44 583 грн 79 коп– заборгованість за нарахованими відсотками.
Просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 010/0934/82/91844171 від 22.03.2019 в сумі 76 058 грн 24 коп та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп та на правову допомогу в сумі 25 000 грн.
Ухвалою судді від 30 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Костянецький А.Г. вказує, що відповідач позов не визнає, посилаючись, що позивачем не надано доказів надання кредитних коштів та їх зарахування на рахунок відповідача, а надані виписки не містять інформації про надання коштів у вказаному розмірі, сума заборгованості за тілом кредиту відрізняється від суми вказаної в кредитному договорі, проценти нараховано неправомірно після закінчення дії договору, розмір витрат на правничу допомогу в сумі 25 000 грн не відповідає засадам співмірності і зазначені позивачем види робіт не були фактичними і неминучими, відтак їх розмір підлягає зменшенню до 1 000 грн.
У відповіді на відзив представник позивача не погоджується із запереченнями відповідача, вважає доведеним факт погодження сторонами всіх істотних умов кредитного договору та отримання кредитних коштів, зокрема щодо нарахування процентів та вважає співмірним розмір витрат на правничу допомогу зі складністю справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Установлено, що 22.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою на отримання кредиту з програмою кредитування «Кредитна картка», ознайомився з паспортом споживчого кредиту та уклав Договір про надання фінансових послуг № 010/0934/82/560436, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» зобов`язався надати Клієнту кредит, поточний розмір ліміту якого на дату початку кредитування 26 000 грн. Строк Кредиту 48 місяців. Також, умовами кредитного договору передбачено тип та розмір процентної ставки за користування, в тому числі за користування недозволеним овердрафтом за фіксованою процентною ставкою 45 %. 
Як вбачається з договору, такий, як і заява, паспорт споживчого кредиту підписано сторонами.
З виписки по рахунку клієнта ОСОБА_1 від 26.11.2024, наданої АТ «Райффайзен Банк» слідує, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював часткову оплату заборгованості за цим договором, це підтверджує факт отримання та використання ним кредитних коштів і суд вважає її належним доказом, що доводить надання кредиту первинним кредитором.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
20.09.2019 було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0934/82/560436, що підтверджено реєстром боржників від 20.09.2019, в якому зазначено інформацію щодо даного кредитного договору за № 487, заборгованість за яким становить 32 248 грн 40 коп, з яких: 31 474 грн 45 коп –заборгованість за тілом кредиту та 773 грн 95 коп за відсотками.
Вказаний розмір заборгованості підтверджений розрахунком заборгованості первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк», з якого слідує, що на дату відступлення права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість відповідача ОСОБА_1 становила 32 248 грн 40 коп, з яких: 26 000 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом, 5 474 грн 45 коп заборгованість за недозволеним овердрафтом та 773 грн 95 коп за відсотками.
З платіжного доручення № 1 від 14.02.2020 вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь АТ «Райффайзен Банк» 1 698 522, 49 грн згідно договору № 114/2-19-F від 20.09.2019.
Такі докази суд вважає належними і допустимими на доведення факту переходу права вимоги до ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал».
28.12.2022 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №28-12/2022 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0934/82/560436, що підтверджено витягом зі змін до реєстру боржників від 28.12.2022, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 становить 72 798 грн 70 коп, з яких: 31 474 грн 45 коп –заборгованість за тілом кредиту та 41 324 грн 25 коп за відсотками.
З акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 та додаткової угоди №3 від 03.02.2025 вбачається, що між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» відбулось зарахування однорідних вимог та припинення зобов`язань, в тому числі за договором №28-12/2022 .
Такі докази суд вважає належними і допустимими на доведення факту переходу права вимоги до ОСОБА_1 до ТОВ «Коллект Центр».
18.02.2025 ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/0934/82/560436, що підтверджено реєстром боржників від 18.02.2025, де за № 155 вказана інформація щодо даного кредитного договору, заборгованість відповідача за яким складає 76 058 грн 24 коп, з яких: 31 474 грн 45 коп –заборгованість за тілом кредиту, 44 583 грн 79 коп– заборгованість за нарахованими відсотками.
Відповідно до п. 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором новому кредитору в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
З акту прийому передачі в друкованому (підписаному) вигляді реєстру боржників за договором № 18-02/25 встановлено, що такий підписаний сторонами, а отже права вимоги до ОСОБА_1 перейшли до ТОВ «Факторинг Партнерс». З акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.02.2025 вбачається, що між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» відбулось зарахування однорідних вимог, в тому числі за договором № 18-02/25.
Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/0934/82/560436 від 22.03.2019.
З розрахунку заборгованості, який судом перевірений, визнаний правильним та не спростований відповідачем шляхом надання свого контррозрахунку, вбачається, що фактично сума заборгованості 76 058 грн 24 коп виникла станом на 21.03.2023 ( кінець дії договору) і до 18.02.2025 року не змінювалась. 
Отже, суд вважає, що попередніми кредиторами та позивачем вірно нараховано відсотки в межах визначеного Договором строку.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач грошові кошти отримав, але в порядку та на умовах договору не повернув, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано і судом не встановлено.
Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп, що підтверджено документально. 
Щодо стягнення судових витрат за надання правничої допомоги, суд вказує на таке.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано договір №02-07/2024 про надання правової допомоги, заявку на надання юридичної допомоги №310 від 01.05.2025, Витяг з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» вартість послуг згідно яких становить 25 000 грн, а саме: надання усної консультації з вивчення документів 2 години вартістю 4 000 грн, надання письмової консультації з вивчення документів 1 година вартістю 3 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу 6 години вартістю 18 000 грн.
Суд, при вирішенні питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу враховує клопотання представника відповідача про зменшення таких витрат та виходить із критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 ЦПК України, а саме, що надання консультацій, вивчення матеріалів справи не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді, а за своєю суттю є складовою підготовки та подання позовної заяви, тому ці дії (витрати) не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом, що справа є малозначною, вже існує напрацьована практика з такої категорії справ, тому для професійного адвоката така справа не становить надмірної складності та не потребує розробок стратегій, отже визначена сума виконаних адвокатським об`єднанням робіт, яку просить стягнути позивач з відповідача є завищеною та підлягає зменшенню до 5 000 грн. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись статями 13, 81, 141, 259, 263-265,279 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за договором № 010/0934/82/91844171 від 22.03.2019 в сумі 76 058 (сімдесят шість тисяч п`ятдесят вісім) грн 24 коп, судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду. 

Суддя	С. М. Клименко