Справа № 127/20757/25
Провадження № 22-ц/801/718/2026
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року	Справа № 127/20757/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Шемети Т.М., секретар Кулішко Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року, ухвалене суддею Шаміною Ю.А. в м. Вінниці, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення коштів,
встановив:
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила: 
- визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на заборгованість з неодержаної її чоловіком, ОСОБА_2 , пенсії в сумі 269 222,47 грн, яка була нарахована на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а, у зв`язку з його смертю; 
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області) на її користь в порядку спадкування за законом заборгованість в розмірі 269 222,47 грн з неодержаної ОСОБА_2 пенсії, яка була нарахована на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що її чоловік, ОСОБА_2 , в судовому порядку відстоював своє право на пенсію у спорах з ГУ ПФУ у Вінницькій області.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21: визнано протиправними дії та зобов?язано ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за вислугу років в розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; визнано протиправними дії та зобов?язано ГУ ПФУ у Вінницькій області з 01 квітня 2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХЛХЛ55405 від 21 вересня 2021 року, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у розмірі 77% суми грошового забезпечення, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
На виконання вищевказаного рішення суду, ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , в результаті чого перед останнім утворилася заборгованість з виплати пенсії в загальному розмірі 269222,47 гривень.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Станом на дату смерті в ГУ ПФУ у Вінницькій області рахується перед ОСОБА_2 загальна сума заборгованості з виплати пенсії в розмірі 269 222,47 гривень, що не була йому виплачена до дати смерті.
06 травня 2025 року позивач подала до ГУ ПФУ у Вінницькій області заяву встановленого зразка, в якій відповідно до вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» просила виплатити їй пенсію чоловіка ОСОБА_2 , яка залишилася неодержаною ним у зв?язку з його смертю. Проте листом від 02 червня 2025 року Управління пенсійного фонду відмовило здійснити таку виплату, обґрунтовуючи тим, що відповідна заява надійшла до них пізніше ніж за 6 місяців після смерті пенсіонера, а тому дане питання повинно вирішуватись в судовому порядку.
Позивач в строк, визначений ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не звернулася до Управління пенсійного фонду із заявою про виплату суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишилися не одержаними у зв?язку з його смертю. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на неодержану за життя пенсію в сумі 269 222,47 грн, яка була нарахована на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а.
Стягнуто з ГУ ПФУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію в сумі 269 222,47 грн (двісті шістдесят дев`ять тисяч двісті двадцять дві гривні сорок сім копійок).
Стягнуто з ГУ ПФУ у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 692,30 грн (дві тисячі шістсот дев`яносто дві гривні тридцять копійок).
Не погодившись із вказаною постановою, ГУ ПФУ у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
У скарзі зазначає, що вказана справа має розглядатись по нормам КАС України окружним адміністративним судом. Заборгованість ГУ ПФУ у Вінницькій області згідно рішення суду становить 269 222,47 грн. Позивачу надано роз`яснення щодо процедури виконання рішень суду після смерті позивача у справі і вказано, що ці кошти включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України. Вказана заборгованість мала бути виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону №2262 встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Спір у справі про стягнення заборгованості з виплати пенсії є тотожним спору у справах №120/16325/21-а, який вже розглянутий Вінницьким окружним адміністративним судом, рішення набуло законної сили та перебуває на стадії виконання.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького окружного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а, зокрема: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за вислугу років в розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01 квітня 2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХЛ ХЛ55405 від 21 вересня 2021 року, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у розмірі 77% суми грошового забезпечення, з нарахуванням компенсації втрати частини доходу. Рішення суду набрало законної сили 18 березня 2022 року.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13 грудня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Після його смерті відкрилась спадщина на майно. Спадкова справа №317/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрита Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 14 грудня 2023 року.
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 (копія свідоцтва серії НОМЕР_2 від 11 лютого 1978 року) та спадкоємцем першої черги після його смерті. Відповідно до матеріалів спадкової справи, син померлого ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини.
13 червня 2024 року ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно наданого ГУ ПФУ у Вінницькій області розрахунку на доплату пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а, ОСОБА_2 належить до виплати 269 222,47 грн.
Позивачка 06 травня 2025 року зверталася до відповідача із заявою про виплату коштів на підставі вказаного рішення суду.
Листом від 02 червня 2025 року ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися неодержаними у зв`язку із смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі відсутності поданої заяви протягом 6 місяців після смерті пенсіонера, питання щодо виплати доплати нарахованої на виконання судового рішення проводиться в судовому порядку.
ОСОБА_1 , зважаючи на те, що вона у встановленому законом порядку набула право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, в тому числі і на нараховану, але не отриману пенсію, тобто має право на її отримання у відповідності до статті 1227 ЦК України, звернулася до суду із вказаним позовом.
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої-третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. 
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. 
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою цієї статті визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22 у справі за аналогічних правовідносин.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
Встановивши, що за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотримав пенсію, нараховану відповідачем на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а в сумі 269 222,47 грн, а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину та відповідно набула право на отримання невиплаченої пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю ОСОБА_2 суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у розмірі 269 222,47 грн, а тому визнав за нею право власності на ці кошти в порядку спадкування. Крім того, суд вважав, що заявлена позивачем вимога про стягнення грошових коштів з відповідача є ефективною в розрізі поновлення її порушених спадкових прав.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, спосіб захисту порушених прав позивача є ефективним, а тому задовольнив позов у повному обсязі.
ГУ ПФУ у Вінницькій області, звертаючись із апеляційної скаргою на вказане рішення не заперечує щодо наявності у нього обов`язку здійснити виплату вказаних коштів. При цьому вказує, що нараховані на виконання рішення суду у справі №120/16325/21-а кошти в сумі 269 222,47 грн включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України, і будуть виплачені після виділення коштів. 
Разом з тим, вказані обставини не впливають на право ОСОБА_1 щодо стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємиці особи, яка за життя набула право на пенсію, однак так і не отримала її. Таке право позивача не може обмежуватись відсутністю відповідного фінансування.
ГУ ПФУ у Вінницькій області вважає, що спір у вказаній справі є тотожним спору у справі №120/16325/21-а, який вже вирішений судом. Виплата коштів на виконання рішення суду проводиться у межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат і невиплата позивачу коштів відбулася через брак коштів.
Вказана позиція скаржника є хибною, оскільки позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року справі №640/7778/18).
Відтак, позиви в адміністративній справі №120/16325/21-а за позовом  ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії та в цивільній справі №127/20757/25 за позовом  ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Вінницькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення коштів не є тотожними.
У даному випадку суд не ухвалював нове судове рішення, як вважає скаржник, оскільки в даному випадку між сторонами виникли правовідносини щодо отримання в порядку спадкування нарахованої, але неодержаної пенсії спадкодавця. Вказана сума є коштами, які увійшли до складу спадщини, і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.
Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Відтак не заслуговують також на увагу доводи апеляційної скарги з приводу підсудності справи адміністративному суду, оскільки у даній справі спір між сторонами виник з приводу захисту ОСОБА_1 свого права на спадкування за законом, а саме стягнення недоотриманої її чоловіком за життя пенсії, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Стягнення коштів з ГУ ПФУ у Вінницькій області є достатнім для ефективного захисту порушених прав позивачки щодо отримання спадкового майна, тобто пенсії свого чоловіка.
Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення..

Повний текст постанови складено 10 квітня 2026 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

Т.М. Шемета