ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року м. Дніпро Справа № 904/1643/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Верхогляд Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
Приватного акціонерного товариства “Суха Балка” 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025р. 
(суддя Новікова Р.Г., м. Дніпро) 
у справі 
за позовомАкціонерного товариства “Криворізька теплоцентраль”, м. Кривий Ріг
до Приватного акціонерного товариства “Суха Балка”, м. Кривий Ріг
про стягнення суми боргу за послуги з постачання теплової енергії, в розмірі 23 647 грн. 33 коп., суми боргу з внесення плати за абонентське обслуговування, в розмірі 183 грн. 48 коп., пені, в розмірі 944 грн. 95 коп., 3%річних, в розмірі 775 грн. 12коп., інфляційних втрат, в розмірі 2 999 грн. 50 коп. 

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство “Криворізька теплоцентраль” звернулось до Приватного акціонерного товариства “Суха Балка” з позовною заявою про стягнення суми боргу за послугу з постачання теплової енергії за березень 2023 року, за період листопад 2023року – березень 2024року, за листопад - грудень 2024 року, в розмірі 23 647 грн. 33 коп., суми боргу з внесення плати за абонентське обслуговування, за період березень 2023року - грудень 2024 року, в розмірі 183 грн. 48 коп., пені, за загальний період 01.05.2023 - 26.03.2025, в розмірі 944 грн. 95коп., 3% річних, за загальний період 01.05.2023 - 26.03.2025, в розмірі 775 грн. 12коп., інфляційних втрат, за загальний період травень 2023року - березень 2025року, в розмірі 2999 грн. 50коп. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії №132/2886/жб від 01.11.2021. 

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025р. у справі № 904/1643/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства “Суха Балка” на користь Акціонерного товариства “Криворізька теплоцентраль” суму боргу за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 23647грн33коп., суму боргу за абонентське обслуговування в розмірі 183 грн. 48 коп., пеню в розмірі 410 грн. 40 коп., 3% річних в розмірі 774 грн. 39 коп., інфляційні втрати в розмірі 2999 грн. 50 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2971 грн. 23коп. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 534грн55коп. та 3% в розмірі 0 грн73коп.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство “Суха Балка”, через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025р. у справі № 904/1643/25 у задоволеній частині та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивачем не було дотримано умов договору щодо надання Скаржнику рахунків на оплату, отже позивач не надав суду доказів виникнення у відповідача обов`язку здійснення оплати за договором.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відповідач у відзиві просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 у справі № 904/1643/25 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 у справі № 904/1643/25 – без змін.
Вказав, що посилання відповідача на неотримання документів як на підставу для звільнення від сплати за отриману послугу є недоречним, оскільки своєчасність оплати за надані послуги з постачання теплової енергії не ставиться в залежність від отримання рахунку на оплату.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Верхогляд Т.А..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.08.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/1643/25. 
Матеріали справи № 904/1643/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2025р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Суха Балка” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025р. у справі № 904/1643/25 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 4542,00 грн.. 
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скрги.
Апеляційна скарга є такою, що відповідає вимогам статті 258 ГПК, а надані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Ч.13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч.1 ст.270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Ч.10 ст.270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2025 відкрито апеляційне провадження у даній справі для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

Між Акціонерним товариством “Криворізька теплоцентраль” (виконавець) та Приватним акціонерним товариством “Суха Балка” (споживач) був укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №132/2886/жб від 01.11.2021 (далі – індивідуальний договір від 01.11.2021). 
Відповідно до пунктів 1, 2 індивідуального договору від 01.11.2021 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. 
Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця http://tec.dp.ua/. 
Пунктом 4 індивідуального договору від 01.11.2021 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви – приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Відповідно до пункту 5 індивідуального договору від 01.11.2021 виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, та складається з:
обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Згідно з пунктами 11, 12 індивідуального договору від 01.11.2021 обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу).
Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.
Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).
У разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у будинку визначається відповідно до Методики розподілу.
Пунктом 22 індивідуального договору від 01.11.2021 встановлено, що розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання” здійснює виконавець.
В пункті 30 індивідуального договору від 01.11.2021 зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/. 
У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року). 
У разі зміни розміру плати за абонентське обслуговування протягом строку дії цього договору, новий розмір плати за абонентське обслуговування застосовується з моменту його введення виконавцем без внесення сторонами додаткових змін до договору. 
Згідно з пунктом 31 індивідуального договору від 01.11.2021 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/3020/. 
У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.
У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.
Пунктами 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.
Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Відповідно до пунктів 32-34 індивідуального договору від 01.11.2021 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.
Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
В пункті 41 індивідуального договору від 01.11.2021 вказано, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.
Згідно з пунктом 47 індивідуального договору від 01.11.2021 оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
Відповідно до пункту 51 індивідуального договору від 01.11.2021 цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.
Пунктом 52 індивідуального договору від 01.11.2021 передбачено, якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
На підтвердження факту постачання теплової енергії на житловий будинок 31 по вулиці Федора Караманиць у місті Кривий Ріг протягом спірного періоду позивач надав акти подачі №741 від 04.11.20221, №852 від 16.11.2023, №б/н від 07.11.2024 та акт припинення подачі теплоносія №757 від 23.03.2023, акт №753 від 28.03.2024. 
Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону (рішення Виконкому Криворізької міської ради №760 від 28.09.2022 “Про початок опалювального сезону 2022/2023”, рішення Виконкому Криворізької міської ради №338 від 22.03.2023 “Про закінчення опалювального сезону 2022/2023”, рішення Виконкому Криворізької міської ради №1162 від 20.09.2023 “Про початок опалювального сезону 2023-2024 років”, рішення Виконкому Криворізької міської ради №339 від 18.03.2024 “Про закінчення опалювального сезону 2023-2024 років”, рішення Виконкому Криворізької міської ради №1157 від 20.09.2024 “Про початок опалювального сезону 2024-2025 років”. 
В матеріалах справи наявні докази надання позивачем послуг з постачання теплової енергії до об`єкта відповідача протягом з березня 2023 року по грудень 2024 року та відсутні докази відключення об`єкта відповідача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання). 
В житловому будинку 31 по вулиці Федора Караманиць в місті Кривому Розі є два вводи подачі теплоносія, які оснащені вузлами комерційного обліку теплової енергії -обчислювач СИЧ-М, заводський номер 2435 та обчислювач ЕРГОМЕРА 125, заводський номер 4873. 
Актами технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 31.08.2023 та від 13.06.2023 відповідно, було проведено технічний огляд вказаних приладів та встановлена їх справність та можливість подальшої експлуатації після державної повірки. 
Відповідно до свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 04.08.2023 та від 29.05.2023 теплолічильники СИЧ-М, заводський номер 2435 та обчислювач ЕРГОМЕРА 125, заводський номер 4873, відповідають встановленим вимогам стандарту. 
Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.
Визначення обсягу спожитої послуги з постачання теплової енергії та її розподіл для нежитлового приміщення відповідача за адресою: вулиця Федора Караманиць (колишня назва - Ватутіна), будинок 31 з березня 2023 року по листопад 2024 року здійснювались за сумою показників вузлів комерційного обліку СИЧ-М, заводський №2435 та ЕРГОМЕРА 125, заводський №4873.
З грудня 2024 року розподіл обсягу спожитої послуги з постачання теплової енергії здійснювався відповідно до даних вузла комерційного обліку ЕРГОМЕРА 125, заводський №4873, оскільки саме цей прилад здійснює облік теплової енергії нежитлового приміщення відповідача. 
Загальна площа чотириповерхового житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Федора Караманиць, будинок 31 складає - 6104,53 м2. 
Згідно із рішеннями виконкому Криворізької міської ради №529 від 22.10.2021 для категорії споживачів “інші споживачі” встановлено тариф на рівні 5344грн26коп./Гкал (з ПДВ), 4453грн55коп./Гкал (без ПДВ); №1273 від 18.10.2023 для категорії споживачів “інші споживачі” встановлено тариф на рівні 4581грн12коп./Гкал (з ПДВ), 3817грн60коп./Гкал (без ПДВ); №1195 від 26.09.2024 для категорії споживачів “інші споживачі” встановлено тариф на рівні 4700грн./Гкал (з ПДВ), 3916грн67коп./Гкал (без ПДВ). 
Наказом Акціонерного товариства “Криворізька теплоцентраль” №34 від 01.03.2023 визначено, що плата за абонентське обслуговування дорівнює 8грн34коп. 
Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг), які були підписані відповідачем без зауважень, у період березень 2023 року, листопад 2023 року-березень 2024 року, листопад - грудень 2024 року відповідачем за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Федора Караманиць, нежитлове приміщення (депутатська кімната), було спожито теплову енергію у обсязі 4,87 Гкал на загальну суму 23647грн33коп. (з ПДВ) та відповідачу надана послуга з абонентського обслуговування на загальну суму 183грн48коп. (з ПДВ): 
- №7560 від 31.03.2023 у березні 2023року поставлено 0,51Гкал теплової енергії на суму 2725грн57коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №12087 від 30.04.2023 надано послугу з абонентського обслуговування за квітень 2023року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №13868 від 31.05.2023 надано послугу з абонентського обслуговування за травень 2023року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №15542 від 30.06.2023 надано послугу з абонентського обслуговування за червень 2023року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №17283 від 31.07.2023 надано послугу з абонентського обслуговування за липень 2023року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №19347 від 31.08.2023 надано послугу з абонентського обслуговування за серпень 2023року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №21232 від 30.09.2023 надано послугу з абонентського обслуговування за вересень 2023року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №23044 від 31.10.2023 надано послугу з абонентського обслуговування за жовтень 2023року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №26294 від 30.11.2023 у листопаді 2023року поставлено 0,34Гкал теплової енергії на суму 1759грн75коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №29990 від 31.12.2023 у грудні 2023року поставлено 1,37Гкал теплової енергії на суму 6687грн54коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп.(з ПДВ); 
- №2955 від 31.01.2024 у січні 2024року поставлено 0,85Гкал теплової енергії на суму 4025грн45коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №6515 від 29.02.2024 у лютому 2024року поставлено 0,99Гкал теплової енергії на суму 4553грн22коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №10436 від 31.03.2024 у березні 2024року поставлено 0,41Гкал теплової енергії на суму 1830грн68коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №12045 від 30.04.2024 надано послугу з абонентського обслуговування за квітень 2024року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №13774 від 31.05.2024 надано послугу з абонентського обслуговування за травень 2024року на суму 8грн34коп (з ПДВ); 
- №15530 від 30.06.2024 надано послугу з абонентського обслуговування за червень 2024року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №18846 від 31.07.2024 надано послугу з абонентського обслуговування за липень 2024року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №20553 від 31.08.2024 надано послугу з абонентського обслуговування за серпень 2024року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №22316 від 30.09.2024 надано послугу з абонентського обслуговування за вересень 2024року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №24554 від 31.10.2024 надано послугу з абонентського обслуговування за жовтень 2024року на суму 8грн34коп (з ПДВ);
- №27403 від 30.11.2024 у листопаді 2024року поставлено 0,15Гкал теплової енергії на суму 769грн44коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп (з ПДВ); 
- №31234 від 31.12.2024 у грудні 2024року поставлено 0,25Гкал теплової енергії на суму 1295грн68коп. (з ПДВ) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8грн34коп (з ПДВ). 
Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати за спожиту послугу та не сплатив вартість послуги з постачання теплової енергії, плату за абонентське обслуговування в загальному розмірі 23857грн81коп. 
Враховуючи положення пункту 34 індивідуального договору від 01.11.2021 та частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, відповідач мав сплатити вартість поставленої теплової енергії: 
у березні 2023 року - в строк до 01.05.2023 включно; у листопаді 2023 року - в строк до 01.01.2024 включно; у грудні 2023 року - в строк до 31.01.2024 включно; у січні 2024року - в строк до 29.02.2024 включно; у лютому 2024 року – в строк до 01.04.2024 включно; у березні 2024 року – в строк до 30.04.2024 включно; у листопаді 2024 року – в строк до 31.12.2024 включно; у грудні 2024 року - в строк до 31.01.2025 включно. 
Несплата відповідачем суми вартості спожитої теплової енергії і стала причиною виникнення спору. 
Позивач просить стягнути з відповідача суми боргу за період березень 2023 року, листопад-березень 2024 року, листопад - грудень 2024 року за послугу з постачання теплової енергії у загальному розмірі 23647грн33коп. та за послугу з абонентського обслуговування у розмірі 183 грн 48коп. підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. 
Пославшись на пункт 45 типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 944грн95коп за загальний період 01.05.2023 - 26.03.2025. 
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі в розмірі 775 грн 12 коп за загальний період 01.05.2023 - 26.03.2025 та інфляційні втрати в розмірі 2999 грн 50коп за загальний період травень 2023року - березень 2025 року в розмірі 2999 грн 50коп. 
За результатами розгляду позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення.
Господарський суд зазначив, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу за період березень 2023 року, листопад-березень 2024 року, листопад - грудень 2024 року за послугу з постачання теплової енергії у загальному розмірі 23647 грн 33коп. та за послугу з абонентського обслуговування у розмірі 183 грн 48коп. підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.
Зменшуючи суму стягнення пені, 3% річних, суд керувався помилкою в розрахунках.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), є договір.
Відповідно до статей 626 - 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Регулювання та встановлення відносин у сфері теплопостачання (виробництво, постачання, транспортування теплової енергії) здійснюється відповідно до таких основних нормативно-правових актів: Господарський кодекс України; Законів України “Про теплопостачання”, “Про державне регулювання у сфері комунальних послуг”, “Про природні монополії”; “Про ліцензування видів господарської діяльності”, Постанов Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 “Про затвердження Правил користування тепловою енергією”.
Статтею ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно положень ч. ч. 2, 3, 6 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
В договорі сторони погодили, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/. 
Відповідно до пунктів 32-34 індивідуального договору від 01.11.2021 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.
Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
В пункті 41 індивідуального договору від 01.11.2021 вказано, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.
В матеріалах справи наявні докази надання позивачем послуг з постачання теплової енергії до об`єкта відповідача протягом з березня 2023 року по грудень 2024 року та відсутні докази відключення об`єкта відповідача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання). 
Відповідачем не виконано зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитої теплової енергії за період березень 2023 року, листопад-березень 2024 року, листопад - грудень 2024 року, та оплати за послугу з абонентського обслуговування, з огляду на що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог та стягнення з відповідача суму боргу у загальному розмірі 23857 грн 81коп. 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частина 1 стаття 611 Цивільного кодексу України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
За положеннями частини 1 статті 216, частин 1, 2 статті 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. 
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 45 індивідуального договору від 01.11.2021 передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. 
На підставі пункту 45 індивідуального договору від 01.11.2021 за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 944грн95коп. за загальний період 01.05.2023 - 26.03.2025. 
Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Під час перевірки розрахунку пені, Господарський суд встановив, що сторони не передбачили в індивідуальному договорі від 01.11.2021 інший строк нарахування пені, ніж встановлений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.
Станом на 26.03.2025 пройшло шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано з оплати сум боргу за березень 2023 року, листопад 2023року –березень 2024року.
Перевіривши розрахунок позивача, Господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість суми пені у розмірі 410 грн 40коп.грн. та задовольнив позовні вимоги в цій частині. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі в розмірі 775грн12коп за загальний період 01.05.2023 - 26.03.2025. 
Під час перевірки розрахунку 3% річних за порушення строку оплати суми боргу за березень, листопад 2023 року та лютий 2024 року позивачем неправильно визначений початок періоду прострочення. 
Перевіривши розрахунок 3% Господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість суми 3%річних в розмірі 774 грн 39 коп.
Під час перевірки розрахунку втрат від інфляції судом було встановлено, що фактично розрахунок здійснено з використанням індексу інфляції за лютий 2025 року включно. Розрахунок складений з дотриманням вимог законодавства. 
Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, вважає його правильним та обґрунтованим.
Щодо доводів апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 32 Типового договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. 
Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. 
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. 
Пунктом 33 Типового договору визначено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше, ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
На виконання вказаних вимог Типового договору Позивачем були сформовані всі акти та рахунки останнім днем місяця, що є розрахунковим та нарочно надані Скаржнику. 
Крім того, з положень Типового договору вбачається обов`язок Позивача надавати Скаржнику рахунок на оплату на паперовому носії, однак способу надання рахунку на оплату умови Типового договору не містять.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житловокомунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
За умовами п. 34 Типового договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. 
Із зазначеного вище вбачається, що своєчасність оплати за надану послугу з постачання теплової енергії не ставиться в залежність від отримання рахунку на оплату. 
Верховний Суд у постанові від 29.08.2019р. у справі № 905/2245/17 зазначив наступне: «Стосовно невиставлення/ненаправлення позивачем рахунку-фактуру судова колегія вважає, що невиставлення/ненаправлення позивачем рахунку на оплату не звільняє відповідача від обов`язку оплатити послуги, надані позивачем. Так, за своєю правовою природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України».
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 915/641/19, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку (правова позиція є сталою, сформована у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018р. у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 р. у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019р. у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 р. у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 р. у справі № 915/400/18). 
Отже, доводи Скаржника про те, що позивачем не було дотримано умов договору щодо надання Скаржнику рахунків на оплату, не спростовують фактичних та правових підстав для оплати спірної заборгованості/
На підставі наявних у справі доказів у сукупності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Суха Балка” - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025р. у справі №904/1643/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Т.А. Верхогляд