543/86/26 
2/543/231/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

09.04.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Попадюка С.С., секретаря судового засідання Михалець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Сімутіна А.А. 11.02.2026 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 8880130 в розмірі 19758,36 грн, № 102675365 в розмірі 16945,64 грн (в загальному розмірі 36704,00 грн) та понесені судові витрати.
У позовній заяві вказано, що 21.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8880130, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 13.11.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», уклали Договір факторингу №13112025, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором №8880130 в розмірі 19758,36 грн, з яких: 5009,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3889,36 грн - сума заборгованості за відсотками; 10860,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.
06.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №102675365, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 28.04.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», уклали Договір факторингу №28072025, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором №102675365 в розмірі 16945,64 грн, з яких: 4755,01 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2591,93 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 2450,00 грн - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7148,70 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
За викладених обставин позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою від 18.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 10 год. 00 хв. 13.03.2026 у приміщенні суду.
Ухвалою суду від 13.03.2026 для здійснення повторного виклику відповідача відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 11 год. 00 хв. 09.04.2026.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в даній справі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.
21.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8880130 про надання споживчого кредиту, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . Даний договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С9402 та CS7732 відповідно (а.с.7-19).
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту виконало, та надало споживачу грошові кошти в розмірі 6000,00 грн шляхом їх перерахування на картку НОМЕР_2 (а.с.20).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, відповідно до наданого розрахунку заборгованості  ОСОБА_1 перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за договором №8880130 від 21.03.2025, станом на 13.11.2025 становить 19758,36 грн, яка складається з: 5009,00 грн – основний борг; 3889,36 грн - відсотки; 10860,00 грн - штраф (а.с.26-31).
13.11.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»(клієнт), було укладено Договір факторингу № 13112025. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошову вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором №8880130 в розмірі 19758,36 грн, з яких: 5009,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3889,36 грн - сума заборгованості за відсотками; 10860,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.21-25).
06.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та  ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №102675365 (індивідуальна частина), в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 5000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 345 днів з 06.03.2025 (дата надання кредиту). Процентна ставка – 220,00 відсотків річних. Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 7700,00 грн, що нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крій останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 . У разі прострочення Позивальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платтів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів. Відповідач підписав даний договір та паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором 454012 та 708876 відповідно (а.с.37-48)
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту виконало, та надало споживачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом їх перерахування на картку НОМЕР_1 (а.с.49).
З відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 102675365, сформованого ТОВ «МІЛОАН», кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 5000,00 грн та здійснював нарахування процентів, комісій, а відповідачем здійснювалися сплати за договором (а.с.50-52).
28.07.2025 між ТОВ «ФК«ЄАПБ» (фактор) та ТОВ ««МІЛОАН» (клієнт) укладено Договір факторингу №28072025, у відповідності до умов якого фактор зобов`язуються передати грошові кошти розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників. Згідно з витягом з Реєстру боржників №3 від 29.07.2025 до ТОВ «ФК«ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за договором №102675365 від 06.03.2025 в розмірі 16945,64 грн, з яких: 4755,01 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2591,93 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 2450,00 грн - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7148,70 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) (а.с.54-59).
Даних про погашення відповідачем заборгованості за договорами матеріали справи не містять.
Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
З досліджених доказів по справі судом встановлено, що позивач правомірно набув права вимоги за кредитними договорами №8880130 від 21.03.2025 та №102675365 від 06.03.2025, боржником за якими є відповідач.
Суд наголошує, що відповідачем зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку (статті 81, 83 ЦПК України) не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі. Також відповідач не скористався своїм правом на надання власного розрахунку заборгованості по процентах, для спростування суми пред`явленої позивачем до стягнення, чи заперечень щодо того, що розрахунок заборгованості по процентах, проведений позивачем у відповідності до умов кредитного договору та в межах строку його дії.
На підставі вищенаведених положень законодавства та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача, відтак вимоги позову у частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №8880130 у розмірі 8898 грн 36 коп., з яких: 5009,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3889,36 грн - сума заборгованості за відсотками, та за кредитним договором №102675365 у розмірі 7346 грн 94 коп., з яких: 4755,01 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2591,93 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, що в загальному розмірі становить 16245 грн 30 коп., є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, суд зазначає таке.
Відповідно до прохальної частини позову, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідача також і заборгованість по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2450,00 грн.
Відповідно до п.п.1.5.2. п.1. Договору про споживчий кредит № 102675365 від 06.03.2025 комісія за обслуговування кредиту (за весь строк кредитування): 7700,00 грн, що нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору.
Згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі №755/11648/15-ц, якщо договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником, такий договір є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер як споживчого, відтак, і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати і вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19.
Разом з тим, відповідно до частин першої-другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19
До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Як вбачається з матеріалів справи, первісним кредитором у договорі про споживчий кредит № 102675365 від 06.03.2025 визначена комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) у загальному розмірі 7700,00 грн.
Суд звертає увагу, що у вступній частині договору про споживчий кредит № 102675365 від 06.03.2025, який містить терміни та визначення, зазначається, що Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) - встановлена п. 1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежі розрахунковий період (крім останнього).
З аналізу вказаного положення вбачається, що до переліку послуг внесено також внесено доступ до інформації, яка відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, має надаватися безоплатно, зокрема про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не повідомив позичальника, які саме конкретні послуги з визначеного у договорі загального переліку, йому надаються за плату, згідно п.1.5.2 договору №102675365.
Суд вважає, що розмір комісійної винагороди за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) в сумі 7700, 00 грн. при сумі (загальному розмірі) кредиту 5000,00 грн за договором про споживчий кредит № 102675365 від 06.03.2025 вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто умови кредитного договору в частині розміру комісії за обслуговування кредиту є несправедливими.
З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована позивачем комісія за обслуговування кредиту на суму 2450,00 грн не підлягає стягненню з відповідача.
Також суд доходить висновку про безпідставність вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею), з огляду на таке.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, який триває донині.
Позивачем (первісними кредиторами) нарахована неустойка (штраф, пеня) за кредитним договором №8880130 в розмірі 10860,00 грн та за кредитним договором №102675365 у розмірі 7148,70 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) в загальному розмірі 18008 грн 70 коп. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 44,26 %, виходячи із змісту вище зазначеної норми, з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1472 грн 97 коп.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 137, 139, 141, 247, 258, 259, 263-268, 280, 284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами– задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №8880130 у розмірі 8898 грн 36 коп., з яких: 5009,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3889,36 грн - сума заборгованості за відсотками, та за кредитним договором №102675365 у розмірі 7346 грн 94 коп., з яких: 4755,01 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 2591,93 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, що в загальному розмірі становить 16245 грн 30 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1472 грн 97 коп.
За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, ЄДРПОУ 35625014;
- відповідач  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 09.04.2026 року.

Суддя Попадюк С.С.