Справа № 504/866/26
Номер провадження 1-кп/504/483/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026162260000050 від 21.01.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-07.08.2025 Доброславським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 20.01.2026 приблизно о 19:00 год. перебував на автобусній зупинці, що розташована по вул. Старокиївській в с. Курісове Березівського району Одеської області, де помітив розташований на вказаній зупинці мопед чорного кольору марки «Honda Dio», моделі AF35, номер рами НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 та у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, за відсутності дійсного та уявного права на його користування, усвідомлюючи протиправність своїх дій, застосувавши фізичну силу, ОСОБА_4 відкотив мопед марки «Honda Dio», моделі AF35, номер рами НОМЕР_1 ,б/в, чорного кольору, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто здійснив незаконне заволодіння мопедом марки «Honda Dio», моделі AF35, номер рами НОМЕР_1 , б/в, чорного кольору, вартістю 5500 грн., який належить ОСОБА_6 та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд. 
Будучи допитаним в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав у повному обсязі та суду показав, що 20.01.2026 приїхав додому в с. Курісово та на зупинці побачив мопед чорного кольору, прийшовши до дому у нього виникла думка забрати цей мопед до дому та потім продати цілком або по запчастинам. Повернувшись до зупинки, він відкотив мопед до свого будинку. Наступного дня, його зупинили працівники поліції та запитали чи не бачив він цей мопед, він вирішив зізнатись у скоєному та повернути мопед. Про вчинене шкодує, щиро кається за вчинене.
Потерпілий ОСОБА_6 надав клопотання про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та просив проводи розгляд кримінального провадження без його участі. 
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Відповідно до п.15 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживанням довірою із застосуванням насильства або погроз.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України – незаконне заволодіння транспортним засобом.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, визнав себе винним,на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обвинувачений має зареєстроване місце проживання, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований та працює по цивільно-правовому договору різноробочим, посередньо характеризується за місцем проживання, матеріальні претензії з боку потерпілого до обвинуваченого відсутні, викрадене майно повернуто власникові, матеріальні претензії відсутні. Також, суд враховує, що обвинувачений вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, в період іспитового строку. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння його розкриттю.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
В судових дебатах прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 просив обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник – адвокат ОСОБА_5 просила обрати міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
За результатом ознайомлення з досудовою доповіддю на обвинуваченого ОСОБА_4 , підготовленої Одеським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, судом встановлено, що за результатами оцінки ризику вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризику його небезпеки для суспільства орган пробації вважає неможливим виправлення  ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. 
Вироком Доброславського районного суду Одеської області від 07.08.2025 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік..
Таким чином, ОСОБА_4 після постановлення вироку Доброславського районного суду Одеської області від 07.08.2025, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим остаточне покарання визначається судом відповідно до приписів ч.1 ст. 71 КПК України за сукупністю вироків, з застосуванням положень ч.7 ст.72 КК України, згідно якої домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. 
Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 09.02.2026 до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 30.03.2026. В ході судового розгляду ухвалою суду від 24.03.2026 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту до 24.05.2026.
На підставі встановлених обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі. Саме це покарання суд вважає дієвим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому, оскільки обвинувачений перебуваючи на іспитовому строку висновків для себе не зробив, продовжив протиправну поведінку, довіру суду не виправдав. 
Процесуальні витрати по справі на залучення експерта на проведення судово – товарознавчої експертизи від № 211/26 вартістю 1000 грн. документально підтверджені, тому відповідно до ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлявся. Майно повернуто потерпілому ОСОБА_6 . 
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 27.01.2026 – підлягає скасуванню.
Долю речових доказів визначити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 182, 349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Доброславського районного суду Одеської області від 07.08.2025 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 місяць.
Відповідно до ч.7 ст. 72 КК України до строку відбуття покарання зарахувати перебування ОСОБА_4 під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 09.02.2026 до 24.03.2026, з розрахунку за три дні цілодобового домашнього арешту один день позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання після набрання вироком законної сили.
Дію запобіжного заходу застосованого до  ОСОБА_4 у вигляді нічного домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 27.01.2026 – скасувати.
Речові докази по справі, а саме: 
-мопед «Honda Dio», чорного кольору – вважати повернутим власнику ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон марки iPhone Xs Max в силіконовому чохлі – вважати повернутим власнику ОСОБА_4 ;
-відеозапис, на якому відображено мопед «Hondda Dio», переміщено на DVD-R диск – залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта з проведення експертизи в сумі 1000 грн. - на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:          ОСОБА_1