Справа № 591/10987/25
Провадження № 2/591/2666/25

РІШЕННЯ
Іменем України
10 квітня 2026 року м. Суми 
Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проспект Перемоги, буд. 6 м. Суми, код ЄРДПОУ 40211137, позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до відповідачів: 1) ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП суду невідомий 2) ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП суду невідомий про визначення частки боржника у нерухомому майні,
установив:
У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа про визначення частки боржника у нерухомому майні.
Позов обґрунтований тим, що у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП№ 70688381 з примусового виконання виконавчого листа №991/10566/20 від 23.12.2022, виданого Вищим антикорупційним судом про конфіскацію усього майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності майна, та 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вказана вище квартира перебуває у власності ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , виникла необхідність у зверненні до суду з позовом про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30.09.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 07.10.2025 представник позивача виконав її вимоги та усунув виявлені недоліки. 
Ухвалою суду від 28.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.11.2025.
У зв`язку з перебуванням судді 28.11.2025 на навчанні підготовче судове засідання у вказану дату не відбулось та було перепризначене на 19.01.2026.
Ухвалою суду від 19.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 10.04.2026.
Відповідачі відзиву на позов не подавали, 10.04.2026 від представника відповідачів до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідачів.
Представник органу ДВС 10.04.2026 подав до суду заяву, у якій підтримав позов та просив проводити судове засідання без його участі. 
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого 23.12.2022 Вищим Антикорупційним судом у справі № 991/10566/20, державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Писаревим В.В. 10.01.2023 відкрито виконавче провадження № 70688381 щодо конфіскації всього майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, та 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
10.01.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та зареєстровано обтяження від 10.01.2023 за № 48946517.
Державним виконавцем до Департаменту забезпечення ресурсних платежів та БТІ поданий запит від 11.01.2023 за № 18/2458 про термінове надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.
Департамент забезпечення ресурсних платежів надав відповідь від 14.02.2023 №06.01.18/1067, що за гр. ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності зареєстрований об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Державним виконавцем до Департаменту забезпечення ресурсних платежів поданий запит від 22.03.2023 № 18 про надання інформації про право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові осіб власників, дати їх народження.
Департамент забезпечення ресурсних платежів надав довідку № 27-03-2023 про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за гр. ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.1997, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів; гр. ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.1997, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів; гр. ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.1997, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів, записано у реєстрову книгу за №220, дата реєстрації 02.12.1997.
Державним виконавцем до Центру надання адміністративних послуг у місті Суми направлено вимогу виконавця від 07.08.2023 за вих.№65553 про надання інформації щодо осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Центр надання адміністративних послуг у місті Суми за вих.№14.01.-12/4809 від 14.08.2023 надав відповідь, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні фізичні особи: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
10.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника №70688381, якою здійснено опис 1/3 квартири розташованої за адресою, АДРЕСА_1 .
10.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.
25.09.2025 на адресу відділу надійшов звіт з оцінки майна.
Спеціальним законом який регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), є Закон України «Про виконавче провадження». 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
З метою виконання вироку Вищого Антикорупційного суду в частині конфіскації всього майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності та 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у державного виконавця виникла необхідність у зверненні до суду з позовом про визначення частки боржника у майні, яким він спільно володіє з іншими особами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України суд за поданням державного виконавця вирішує питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443 ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.
Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.
Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.
За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).
У разі якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).
Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення - право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20, пункт 8.74).
При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності (як у справі, що переглядається), свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до закону. Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відтак оскільки у даному випадку ставиться питання про визначення часток у майні, яким відповідач володіє з іншими особами на праві спільної сумісної власності, то це може свідчити про існування спору про право, у зв`язку з чим приватний виконавець правомірно звернувся до суду саме у порядку позовного провадження.
Частиною третьою статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Разом з тим, в межах розгляду даного позову вказана презумпція спростована не була та не оспорювалась, за таких обставин суд виходить із того, що частки у спільному сумісному майні є рівними, а отже на 1/3 частку у цьому майні може бути звернуто стягнення з метою виконання обов`язку, встановленого судовим рішенням (вироком).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 247, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позов Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач: ОСОБА_1 , до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення частки боржника у нерухомому майні, задовольнити.
Визначити за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1/3 частку в праві власності на квартиру за АДРЕСА_2 , якою він спільно володіє з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , записане у реєстрову книгу за реєстровим номером №220 від 02.12.1997.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заявник: Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проспект Перемоги, буд. 6 м. Суми, код ЄРДПОУ 40211137.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП суду невідомий.
Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП суду невідомий.

Суддя Ю.О. Зеря