РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2026 року 	м. Рівне	№460/12801/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військова частина НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові звільнити ОСОБА_1 , з військової служби за рапортом від 03 липня 2024 року за сімейними обставинами на підставі абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю першої Б групи за загальним захворюванням, безстроково, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №820460, виданої 22.03.2022р. Острозькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, та у якого відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, яки можуть здійснювати такий догляд.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю першої Б групи за загальним захворюванням, безстроково що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №820460, виданої 22.03.2022р. Острозькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, та у якого відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, яка можуть здійснювати такий догляд, а також виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.07.2024 солдат ОСОБА_1 , звернувся з рапортом до вищого командування Військової частини НОМЕР_1 про звільнення із військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, а саме через те, що батько ОСОБА_2 (1965 року народження) потребує постійного догляду, що підтверджується відповідними медичними висновками закладу охорони здоров`я. Так, в рапорті, ОСОБА_1 , вказав, що просить звільнити його з військової служби у запас за підпунктом "г" пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини, а саме у зв`язку з тим, що потрібно здійснювати постійний догляд за батьком. Окрім цього, останній вказав, що інших осіб, які можуть здійснювати догляд за хворим батьком немає.
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що у позивача є рідна сестра 1991 р.н., а також станом на подачу відзиву позивач знаходиться на лікуванні і не може здійснювати догляд за батьком, тому підстави для звільнення позивача в запас, у зв`язку із сімейними обставинами, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 глави IV Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи), відсутні. Також зазначає, що позивач при подачі рапорту не надав всіх підтверджуючих документів.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі на посаді водія електрика у військовій частині НОМЕР_1 . 
Позивач подав рапорт щодо звільнення з військової служби.
Відповідач у листі від 03.07.2024 №1742 зазначає, що позивачем не надано підтверджуючих документів відсутності у ОСОБА_2 інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у адміністративній справі №460/7637/24, яке набуло законної сили 02.04.2025, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з військової служби за рапортом від 03 липня 2024 року за сімейними обставинами на підставі абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю першої Б групи за загальним захворюванням, безстроково, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №820460, виданої 22.03.2022р. Острозькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, та у якого відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд. Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 частини повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про можливість звільнення його з військової служби з урахуванням рішення суду. 
Військова частина НОМЕР_1 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у адміністративній справі №460/7637/24 повторно розглянула рапорт ОСОБА_1 від 03 липня 2024 року про звільнення з військової служби за рапортом за сімейними обставинами. 
14.07.2025 представник позивача отримав лист військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2025 №1964/2370, в якому відповідач повідомив, що «військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення місцевого суду було повторно розглянуто рапорт ОСОБА_3 та 17.04.2025 за вих.№1964/1444 надано відповідь. 
Відповідно до відповіді від 17.04.2025 за вих. 1964/1444, відповідачем повторно відмовлено у задоволені рапорту ОСОБА_1 від 03 липня 2024 року про звільнення з військової служби за рапортом за сімейними обставинами. 
Зокрема відповідачем зазначено, що; «…в ході повторного розгляду даного рапорту в додатках до рапорту ОСОБА_4 не було подано акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ІНФОРМАЦІЯ_7.». 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.04.1994р. батьками ОСОБА_1 є: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_5 . 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом першої Б групи за загальним захворюванням, безстроково, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №820460, виданої 22.03.2022р. Острозькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до зазначеної Довідки МСЕК ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду. 
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 07.07.2009 №2-285/09 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . 
Відповідно до рішення Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Острозької міської ради про Призначення / перерахунок компенсації фізичним особам які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.10.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради і згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» та отримує компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01.09.2023 по 31.08.2024. 
Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Острозької міської ради від 20.06.2024 №1156 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради і згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» та отримує компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги для ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01.09.2023 по 31.08.2024. 
У позивача є рідна сестра - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Острозької міської ради від 08.09.2023 №1260 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради і згідно Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми отримує допомогу при народжені дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 01.09.2022 по 03.09.2025. 
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «ПОЛОГОВИЙ БУДИНОК» Рівненської міської ради №242 від 12.07.2024, ОСОБА_6 стоїть на обліку по вагітності в Центрі планування сім`ї. Вагітність складала 6 тижнів. 
Вважаючи відмову відповідача про звільнення з військової служби протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується і виходить з такого.Так, частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).
Частинами 1, 2, 4 - 6 статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби.
Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, передбачені частиною четвертою цієї статті.
При цьому, пунктом першим визначені підстави для звільнення таких військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а пунктом другим - під час воєнного стану.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
В свою чергу, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Спірним у даній справі є питання щодо застосування положень абзацу шостого підпункту «г» пункту 1 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають підстави для звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини.
Так, згідно пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною 12 цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Частиною 12 ст. 26 Закону №2232-XII передбачено право військовослужбовців під час дії воєнного стану звільнитися з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновками медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Матеріалами справи підтверджується подання позивачем рапорту, в якому останній просив звільнити його з військової служби в запас відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю 1Б групи, який потребує постійного стороннього догляду.
На підтвердження наявності підстав для звільнення позивача з військової служби останній додав до рапорту наступні нотаріально завірені документи: а саме - копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; 
- копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 ;
- копія свідоцтва про народження;
- копія паспорта громадянина України ОСОБА_2 ;
- копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_2 ;
- копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №820460 від 22.03.2022 виданої ОСОБА_2 ;
- копія рішення Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Острозької міської ради про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.10.2023;
- копія довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Острозької міської ради від 20.06.2024 №1156;
- копія рішення Острозького районного суду Рівненської області від 07.07.2009 №2-285/09;
- копія заяви ОСОБА_2 ;
- копія паспорта громадянина України ОСОБА_6 ;
- копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_6 ;
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 ;
- копія довідки Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Острозької міської ради від 08.09.2023 №1260.
Як зазначив відповідач у своєю листі щодо розгляду рапорту підстав для відмови вказав що позивачем не надано документів, які б підтверджували, що інші члени сім`ї не можуть здійснювати догляд за батьком позивача. 
Позивач вважає, що має право на звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю 1Б групи, який потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим, подав даний позов.
В свою чергу, на думку відповідача, пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» дає підстави військовослужбовцю для звільнення з військової служби у разі наявності у позивача документального підтвердження відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Законодавець у Законі №2232-XII не передбачив чіткий перелік осіб, які відносяться до членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи, яка потребує постійного догляду.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з абз 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї»), до кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їхні діти і батьки.
Житлове законодавство також широко використовує поняття «член сім`ї». Так, ст. 64 Житлового кодексу до членів сім`ї наймача відносить дружину наймача, їхніх дітей і батьків; також членами сім`ї наймача можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом і ведуть із ним спільне господарство.
Окрім кодифікованих нормативно-правових актів, законодавець застосовує поняття «Член сім`ї» і в інших правових документах, де висловлені різні підходи до його розуміння:
члени сім`ї - це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім?єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання (Закон України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 р.);
члени сім`ї - це особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, в тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції»);
члени сім`ї - це діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;вдова (вдівець);батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Отже, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.
Системний аналіз пп. «г» п. 2 ч. 4 та частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) за таких підстав у сукупності: 1) в разі наявності у них батьків чи одного з батьків із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи; 2) необхідністю здійснення постійного догляду за таким членом сім`ї відповідно до висновку МСЕК чи ЛКК; 3) відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи. При цьому у вказаному законі не конкретизований перелік документів, за якими встановлюється так відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи та перелік таких осіб.
Судом встановлено, ОСОБА_2 є рідним батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданим 19.04.1994.
Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 07.07.2009 №2-285/09 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.01.1992 року Сіянцівською сільською радою Острозького району Рівненської області.
Відповідно довідки серії 12 ААВ №820460 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлена перша Б група інвалідності з 22.03.2022 року безстроково в п. 12 зазначено потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради і згідно Закону України отримує державну допомогу сім`ям з дітьми отримує допомогу при народженні дитини. 
Отже, з урахуванням вищенаведеного, наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що у позивача наявні всі підстави для звільнення з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 та частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки він є єдиним членом сім`ї котрий може здійснювати догляд за ОСОБА_2 , таким чином позивач висловив бажання не продовжувати військову службу, оскільки батько позивача є інвалідом першої Б групи та потребує постійного стороннього догляду.
На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що позивач у своєму рапорті просив звільнити його з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю 1Б групи, який потребує постійного стороннього догляду, що відповідає вимогам пп. «г» п. 2 ч. 4 та ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII, суд погоджується з доводами позивача, що відмова відповідача у звільненні ОСОБА_1 з військової служби за цих обставин є протиправною, а тому, вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення позивача військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 та ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд зазначає наступне.
Згідно ч. 7 ст. 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до п.п. 233, 234, 241, 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_7, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.
Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.
Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України.
Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.
Після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_7 за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_7 для взяття на військовий облік.
Матеріалами справи підтверджується подання позивачем рапорту від 03.07.2024 року, в якому останній просив звільнити його з військової служби в запас відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 та ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю 1Б групи, який потребує постійного стороннього догляду.
Листом, відповідач повідомив, що відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 з військовою служби за сімейними обставинами, оскільки не має документального підтвердження відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. 
За встановлених обставин та наведеного правового регулювання, враховуючи, що у даній справі судом встановлено протиправність відмови відповідача у звільненні позивача з військової служби за його рапортом за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю 1Б групи, який потребує постійного стороннього догляду на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 та ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII, суд приходить до висновку про наявність підставі для задоволення вимог позивача в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 та ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з чим позовні вимоги належить задовольнити повністю. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду також відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити. 
Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 та частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю першої Б групи та потребує постійного стороннього догляду.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення (наказ) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 та частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю першої Б групи та потребує постійного стороннього догляду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 23 лютого 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 

Суддя       У.М. Нор