КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 755/3209/25  Головуючий у суді І інстанції Левко В.Б.
Провадження № 33/824/173/2026  Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Фогеля Володимира Володимировича,
представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Олексієнка Михайла Михайловича, 
потерпілого ОСОБА_3 ,
свідка ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Олексієнка Михайла Михайловича на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року про закриття провадження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2025 року серії ЕПР 1 № 251347, 19 лютого 2025 року о 13 год 43 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Р. Шухевича в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus LX 470» державний номерний знак НОМЕР_2 , що був попереду, внаслідок чого «Lexus LX 470» здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_3 , який відкинуло на автомобіль «Audi S8» державний номерний знак НОМЕР_4 , що був попереду нього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху України.
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 року закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Закриваючи провадження у справі за відсутностів діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до висновку експертного дослідження № 03-25 за результатами проведення автотехнічної експертизи встановлено, що водій «Toyota RAV4» не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Lexus LX 470» з моменту зіткнення останнього з автомобілем «Nissan Qashqai».
Крім того, з урахуванням пошкоджень на автомобілях, вбачається, що водій «Toyota RAV4» дійсно застосовував екстрене гальмування, але не зміг вже уникнути зіткнення. Однак, виходячи з марок автомобілів, їх ваги та пошкоджень, які виникли, не можна зробити висновок, що саме від удару автомобілем «Toyota RAV4» автомобіля «Lexus LX 470» його відкинуло на автомобіль «Nissan Qashqai», а той відповідно відкинуло на автомобіль «Audi S8».
З висновку експерта вбачається, що до контакту «Toyota RAV4» з «Lexus LX 470» останній вже здійснив зіткнення з «Nissan Qashqai».
Враховуючи вище зазначені обставини в їх сукупності, суд вважав, що у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення пункту Правил дорожнього руху України, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та яке б було в причинно-наслідковому зв`язку із обставинами, що призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 17 липня 2025 року представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Олексієнко М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
До апеляційної скарги представник долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження як такого, що пропущений з поважних причин.
Згідно із ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не здійснював виклик ОСОБА_2 у судове засідання та не надсилав на її адресу копію оскаржуваної постанови. Про ухвалене судове рішення їй стало відомо 11 червня 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.
13 червня 2025 року представник потерпілої ознайомився з матеріалами справи та у межах встановленого десятиденного строку подав апеляційну скаргу.
Постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів належності ОСОБА_2 транспортного засобу «Audi S8» державний номерний знак НОМЕР_4 , а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Зазначену постанову представник потерпілої - адвокат Олексієнко М.М. отримав у приміщенні Київського апеляційного суду 16 липня 2025 року та без зайвих зволікань, на наступний день повторно звернувся з апеляційною скаргою, до якої долучив відповідні документи.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.
В обґрунтування своїх доводів представник ОСОБА_2 - адвокат Олексієнко М.М. зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки поясненням водіїв автомобілів «Nissan Qashqai» та «Lexus LX 470». Останній зазначив, що «Nissan Qashqai» допустив зіткнення з «Audi S8», а він загальмував і потім в нього в`їхала «Toyota RAV4», а він в свою чергу в`їхав в «Nissan Qashqai». При такому механізмі дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Lexus LX 470» не здійснив зіткнення з «Nissan Qashqai», у зв`язку із чим водій «Toyota RAV4» повинен був дотримуватися безпечної дистанції до «Lexus LX 470». Враховуючи, що водій «Toyota RAV4» допустив зіткнення з авто «Lexus LX 470», то в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 Правих дорожнього руху України.
Крім того, у вихідних даних на проведення судової автотехнічної експертизи були надані додаткові пояснення водія «Toyota RAV4», при яких судовий експерт взагалі не розглядав технічну спроможність пояснень кожного з учасників та без врахування пояснень водія «Lexus LX 470», оскільки механізми дорожньо-транспортної пригоди як водія «Nissan Qashqai», «Lexus LX 470» та «Toyota RAV4» відрізняються.
Зазначені обставини призвели до хибних висновків експерта, зокрема він зазначає про відсутність в діях водія «Toyota RAV4» невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, хоча по протоколу йому інкримінують порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме безпечної дистанції.
В цьому контексті судовий експерт взагалі не надав жодної оцінки діям  ОСОБА_1 .
Звертає увагу суду, що водій автомобіля «Nissan Qashqai» зазначив, що він допустив зіткнення з «Audi S8», так як його вдарив «Lexus LX 470», а «Lexus LX 470» зазначає, що «Toyota RAV4» його вдарила, а він «Nissan Qashqai».
Отже, цей механізм дорожньо-транспортної пригоди узгоджується з фабулою протоколу і є технічно спроможним.
Суд не надав належної оцінки поясненням учасників справи, не врахував характер пошкоджень транспортних засобів, їх кінцеве місце розташування, у зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях водія «Toyota RAV4» складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції адвокат Олексієнко М.М. підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її вимоги.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що рухався в крайній лівій смузі проїзної частини (четвертій смузі руху). Після проїзду Північного мосту в м. Києві він спочатку почув звук розбитого скла позаду себе, а згодом побачив, як автомобіль «Audi S8» здійснив небезпечний маневр та різко в`їхав у ліву смугу руху. У зв`язку з цим ОСОБА_1 почав знижувати швидкість шляхом гальмування, при цьому відстань між транспортними засобами становила орієнтовно 15-20 метрів. Він зазначив, що автомобіль «Audi S8» бачив ще перед заїздом на міст та спостерігав, як зазначений транспортний засіб рухався з порушенням правил дорожнього руху, здійснюючи хаотичні маневри («шашкування»). За словами ОСОБА_1 , реальної можливості уникнути подальшого розвитку дорожньо-транспортної пригоди він не мав.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Фогель В.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що за обставин даної дорожньо-транспортної пригоди відсутня вина ОСОБА_1 , натомість наявна вина водія першого транспортного засобу - автомобіля «Audi S8», який своїми діями створив аварійну ситуацію на проїзній частині.
Водій автомобіля «Nissan Qashqai» - ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що рухався у напрямку проспекту Шухевича. Під час руху він побачив автомобіль «Audi S8» з увімкненою аварійною сигналізацією, у зв`язку з чим почав гальмування та зупинився. Після цього в задню частину його автомобіля здійснив наїзд автомобіль «Lexus LX 470», унаслідок чого транспортний засіб ОСОБА_3 відкинуло в напрямку автомобіля «Audi S8», що призвело до зіткнення. Подальший перебіг подій він не спостерігав, оскільки в результаті удару спрацювала подушка безпеки.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що рухалася у напрямку торговельного центру «Скай Молл» у третій смузі руху. Вона увімкнула лівий покажчик повороту з наміром змінити смугу руху, однак, не здійснивши фактичного перестроювання, її автомобіль був пошкоджений автомобілем «Audi S8», який зніс ліве дзеркало та продовжив рух. Після цього ОСОБА_4 увімкнула аварійну сигналізацію та почала рух за вказаним автомобілем з метою його зупинки. У подальшому вона почула три удари. На запитання суду щодо того, чи бачила вона безпосередньо момент зіткнення та який саме транспортний засіб здійснив наїзд, свідок відповіла, що таких обставин не бачила. На запитання адвоката Фогеля В.В. щодо кількості почутих ударів свідок повідомила, що їх було три.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Фогеля В.В., представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Олексієнка М.М., потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати Правил дорожнього руху України, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди. 
Об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.
Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. 
Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.
Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення Правил дорожнього руху України, які мали місце під час конкретної дорожньо-транспортної пригоди і були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не дотримався п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Lexus LX 470», який в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai», а останній з автомобілем «Audi S8».
Пункт 13.1 Правил дорожнього руху України зобов`язує водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримуватися безпечного інтервалу та безпечної дистанції.
Тобто, під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов`язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо.
Суд першої інстанції, пославшись на висновки експертизи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України. 
Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, одночасно зіткнулись чотири автомобілі:
ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 ;
ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «Lexus LX 470» державний номерний знак НОМЕР_2 ;
ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_3 ;
ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом «Audi S8» державний номерний знак НОМЕР_4 ,
Попереду знаходився автомобіль «Audi S8», який зупинився в четвертій смузі руху з включеними сигналами аварійної зупинки, за ним автомобіль «Nissan Qashqai», далі автомобіль «Lexus LX 470» і останній автомобіль «Toyota RAV4».
Протокол про адміністративне правопорушення був складений лише на водія автомобіля «Toyota RAV4» - ОСОБА_1 . Тобто йому у вину ставиться те, що внаслідок його дій щодо недотримання дистанції між його автомобілем та автомобілем «Lexus LX 470» відбулось зіткнення усіх автомобілів, оскільки від удару його автомобіля «Toyota RAV4» він пришвидшив рух автомобіля «Lexus LX 470», а той, у свою чергу, автомобіля «Nissan Qashqai». Тобто наслідком недотримання дистанції ОСОБА_1 відбулось пошкодження усіх транспортних засобів.
Таким чином, суду необхідно було встановити які причини дорожньо-транспортної пригоди, так і її наслідки.
Як вбачається із пояснень водія «Lexus LX 470» ОСОБА_5 , даними ним на місці дорожньо-транспортної пригоди, зазначену пригоду спровокував водій «Audi S8». Водій ОСОБА_5 різко загальмував, оскільки попереду нього стояв автомобіль «Nissan Qashqai», який в`їхав в автомобіль «Audi S8». Потім в нього ззаду (в автомобіль «Lexus LX 470») в`їхав автомобіль «Toyota RAV4». Внаслідок чого автомобіль «Lexus LX 470» відкинуло на автомобіль «Nissan Qashqai».
Як вбачається із висновку судового експерта ОСОБА_7 № 03-25 від 31 березня 2025 року, на вирішення експертизи були поставлені наступні питання:
1. Як повинен був діяти водій автомобіля «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 згідно вимог Правил дорожнього руху?
2. Чи мав водій автомобіля «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення в умовах досліджуваної пригоди?
3. Чи відповідали дії водія автомобіля «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України?
Експертом були оцінені пояснення усіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, які були надані ними на місці ДТП, а також схема ДТП.
Відповідно до висновку експерта, входячи із кінцевих розташувань транспортних засобів, зафіксованих на відеозаписах (фото 1-3) і визначених за результатами моделювання (іл. 8) механізми руху транспортних засобів після зіткнення були наступними: 
- Автомобілі «Audi S8» і«Nissan Qashqai» зміщувались вперед за напрямком ходу;
- Автомобіль «Lexus LX 470», зміщувався вперед і праворуч до місця свого кінцевого розташування;
- Автомобіль «Toyota RAV4» зміщувався вперед і дещо праворуч.
Кінцеве розташування автомобіля «Lexus LX 470» у третій смузі руху попереду від автомобіля «Nissan Qashqai» вказує на те, що мали місце додаткові зусилля крім тих, що виникали при контактуванні автомобілів «Lexus LX 470»і «Nissan Qashqai», які були спрямовані вперед і праворуч.
Таким чином, в досліджуваних умовах контактування автомобілів «Toyota RAV4» і «Lexus LX 470» мало місце після контактування автомобілів «Lexus LX 470» і «Nissan Qashqai». Вказане не суперечить поясненням водія автомобіля «Lexus LX 470» (див. п. 6 Вихідних даних).
В досліджуваних умовах внаслідок зіткнення автомобіля «Lexus LX 470» з автомобілем «Nissan Qashqai» виникало значне сповільнення першого, яке перевищувало нормативне усталене. В таких умовах навіть дотримання безпечної дистанції водієм автомобіля «Toyota RAV4» не забезпечувало уникнення зіткнення.
Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні була досліджена схема дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксоване місце зіткнення автомобіля «Toyota RAV4» і автомобіля «Lexus LX 470» (10). Автомобіль «Toyota RAV4» зупинився на місці зіткнення, місце удару зазначено безпосередньо перед його капотом.
Також на схемі ДТП зафіксоване місце зіткнення автомобілів «Lexus LX 470» та «Nissan Qashqai» (9). «Nissan Qashqai» також залишився на місці зіткнення. Місце удару в цього автомобіля «Lexus LX 470» в задню праву частину.
Проте автомобіль «Lexus LX 470» після зіткнення з «Nissan Qashqai» проїхав вперед вправо і зупинився у третій смузі руху.
Крім того, на схемі відмічена відстань між передньою віссю автомобіля «Toyota RAV4» та задньою віссю автомобіля «Nissan Qashqai», що становить 4.5 м. Відстань між вказаними автомобілями не зазначена, однак вона явно є меншою, ніж 4.5 м, оскільки передня і задня вісь автомобіля розташовані на деякій відстані від краю кузова автомобіля.
Таким чином, для того, щоб автомобіль «Toyota RAV4» зіткнувся з автомобілем «Lexus LX 470», прискорив його рух і останній після цього в`їхав в автомобіль «Nissan Qashqai», між точками зіткнення (10) та (9), які зазначені на схемі ДТП, має бути відстань більша ніж довжина автомобіля «Lexus LX 470». 
Згідно відкритих джерел і не заперечувалось учасниками судового засідання довжина автомобіля «Lexus LX 470» становить 4,9 м. Тобто від місця зіткнення автомобіля «Toyota RAV4» з автомобілем «Lexus LX 470» з урахуванням довжини «Lexus LX 470», а також відстані на його прискорення, має бути більше 4,9 метрів. 
Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги висновки експерта в частині того, що виходячи з марок автомобілів, їх ваги та пошкоджень, які виникли, не можна зробити висновок, що саме від удару автомобілем «Toyota RAV4» автомобіля «Lexus LX 470» його відкинуло на автомобіль «Nissan Qashqai», а той, відповідно, відкинуло на автомобіль «Audi S8».
Отже, у вину ОСОБА_1 працівниками поліції можна було ставити лише недотримання дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобіля «Toyota RAV4» під його керуванням з автомобілем «Lexus LX 470» під керуванням водія ОСОБА_5 . Проте наслідком дій порушення ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху України не є пошкодження автомобілів «Nissan Qashqai» та «Audi S8».
У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції в тій частині, що невинуватість ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху доводиться висновком експертизи.
Експерт у своїх висновках зазначив, що в діях автомобіля «Toyota RAV4» не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, проте порушення цього пункту не було поставлено у вину ОСОБА_1 .
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено саме за порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, як єдина підстава для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Отже, дослідивши наведені вище докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху Українипідтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «LexusLX470» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З огляду на обставини, установлені під час апеляційного перегляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є частковою обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає лише частковому задоволенню, а постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 року - скасуванню з визнанням ОСОБА_1  винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягненням його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в межах санкції зазначеної статті.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Олексієнка Михайла Михайловича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_2 - адвокату Олексієнку Михайлу Михайловичу пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Олексієнка Михайла Михайловича задовольнити частково.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року про закриття провадження щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2026 року, що складає 665,60 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.А. Голуб