КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 760/30376/25 Головуючий у суді першої інстанції - Кравченко Я.В.
Номер провадження № 33/824/1848/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Марченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АТП 16329» на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року щодо притягнення:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №636715 від 17 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2025 року близько о 05 год 30 хв за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, буд. 2а, перебував в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці та цеглою розбив скло вантажівки «MAN» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 рокуПровадження в справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПрАТ «АТП 16329» подало апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати вину ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, саме по собі не свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення. За наявності у матеріалах справи достатніх доказів, суд зобов`язаний встановити, чи мало місце правопорушення та чи вчинене воно конкретною особою, і зазначити про це у мотивувальній частині рішення, навіть у разі закриття провадження. 
Невстановлення вини особи у оскаржуваній постанові суду позбавляє потерпілого - ПрАТ «АТП 16329», яке є власником пошкодженої вантажівки «MAN» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , можливості ефективного захисту свого порушеного права, зокрема шляхом відшкодування шкоди у цивільному порядку, що є неприпустимим. Водночас звільнення особи від адміністративної відповідальності не звільняє її від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану її протиправними діями.
Апелянт та інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, до суду апеляційної інстанції не з`явились, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутність.
Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Диспозиція статті 173 КУпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, передбачає наявність діяння: нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.
«Інші подібні дії» у розумінні статті 173 КУпАП є надзвичайно різноманітними. Вони можуть включати в себе (але не обмежуються): вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображенням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.
Окрім того, ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення в п. 1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №2899 від 22.09.2005 року, та визначається, як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме цього. Суб`єктивна сторона полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та пристойності.
Таким чином, законодавцем імперативно встановлено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, необхідно встановити факт того, що особа дійсно в активній формі, безпричинно, з власної ініціативи чи через незначний привід, порушила громадський порядок і спокій громадян, перешкоджала нормальним умовам їх життєдіяльності чи відпочинку, вчинивши вказані дії в громадському місці.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №636715 від 17 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2025 року близько о 05 год 30 хв за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, буд. 2а, перебував в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці та цеглою розбив скло вантажівки «MAN» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. (а.с. 1)
В матеріалах справи міститься рапорт молодшого інспектора Святошинського РВ УПО в м. Києві Є.В. Бупян від 17 жовтня 2025 року, в якому зазначено, що працюючи в наряді № 550 отримали виклик «102» від Київ за адресою вул. Георгія Кірпи, буд. 2а, невідомий розбив цеглою лобове скло вантажного автомобіля. Прибувши за вказаною адресою до них звернувся заявник ОСОБА_2 разом з працівником охорони ОСОБА_3 , який надав опис особи, яка вчинила дане правопорушення та втікала з місця подій. Посадивши заявника до службового авто та обстеживши територію було виявлено громадянина ОСОБА_1 схожого за наданими показами, показавши заявнику ОСОБА_1 він одразу впізнав та вказав на нього. Заявника ОСОБА_3 та особу, яка розбила скло ОСОБА_1 було доставлено до Святошинського УП. Фізична сила та спец засоби не застосовувались. (а.с. 4) 
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 17 жовтня 2025 року вбачається, що 17 жовтня 2025 року близько 05 год. він зі своєю дівчиною ОСОБА_4 відпочивав за адресою  АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 піднялась у кабіну до водіїв, а він залишився на вулиці після чого він прослідував відкрити двері. Одна все було зачинено. Тоді він взяв цеглу та кинув до автомобіля МАН та розбив скло, а після чого почав бігти оскільки його доганяли. Так він перебував у стані алкогольного сп`яніння.(а.с. 12).
В матеріалах справи міститься також протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 жовтня 2025 року, згідно якого ОСОБА_2 повідомив про те, що 17 жовтня 2025 року близько 05 год. 30 хв. за адресою вул. Георгія Кірпи, буд. 2а, невідомою особою було пошкоджено автомобіль МАН «16329», а саме розбите лобове скло. (а.с.13).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 17 жовтня 2025 року вбачається, що 16 жовтня 2025 року близько 14 год. 30 хв. він приїхав за адресою вул. Георгія Кірпи, буд. 2а, на автомобілі МАН синього кольору, автомобіль належить АТП «16329», здійснивши вигрузку товару та вирішив відпочити тому пішов спати у автомобіль. Тоді 17 жовтня 2025 року близько 5 год 30 хв прокинувся від різкого звуку, після чого одягнувся та вийшов на вулицю та виявив розбите лобове скло, після чого побачив невеликий шматок цегли поруч із автомобілем. В подальшому побачив особу, яка перебігала. О 05:35 зателефонував та повідомив про подію на лінію «102». Після чого спільно із працівниками поліції проїхав по стороні південного вокзалу та знайшли невідомого, який не міг пояснити навіть як його звати, оскільки мав певні порушення поведінки. (а.с. 16).
Таким чином, належними і допустимими доказами підтверджено факт умисних дій ОСОБА_1 щодо завдання шкоди автотранспортному засобу МАН д.н.з. НОМЕР_1 , яке належить АТП «16329», шляхом розбиття скла, що свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП
Апеляційний суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 636715 від 17 жовтня 2025 року, складений уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення; рапорт поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнях, які були відібрані після події, апеляційний суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до положень статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Як вбачається із адміністративних матеріалів справи, правопорушення вчинене ОСОБА_1 17 жовтня 2025 року, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено 17 жовтня 2025 року, а постанова суду винесена судом 05 лютого 2026 року, тоді як строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув 17 січня 2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 строк притягнення до адміністративної відповідальності вже минув, то в суду першої інстанції були відсутні підстави зазначати в резолютивній частині постанови про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
При цьому суд враховує, що закриття провадження щодо особи за спливом строку накладення адміністративного стягнення є відмінним від закриття провадження з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки не є реабілітуючою обставиною та не звільняє особу від відшкодування шкоди заподіяної нею при вчиненні правопорушення. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АТП 16329» слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АТП 16329» залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду М.А.Яворський