справа № 179/473/26 
провадження № 3/179/144/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О, розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
якому роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП,
за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №613838 13.03.2026 о 12:25 годині в с-щі Магдалинівка по провулку Енергетиків, 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ СЕНС Т1311, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», проба позитивна – 0,23 %, тест № 828. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР. Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 13.03.2026 зранку у нього вдома проводили обшук. З цього приводу він хвилювався та вдома випив келих шампанського. Після проведення обшуку він поїхав з працівниками поліції у відділення поліції. Коли він повертався з відділення поліції, то його зупинили працівники поліції. Йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. Результат огляду 0,23 проміле. Він зазначав працівникам поліції, що відступлення від допустимої норми невелике. Йому поліцейський повідомив, що він має право самостійно пройти огляд в медичному закладі. Він їздив до медичного закладу, щоб пройти медичний огляд, однак лікар йому відмовив, оскільки були відсутні працівники поліції. Він визнає, що вживав в той день трохи шампанського. 
Вислухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно п. 2.9 а) ПДР України, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 7 ІІ розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Із матеріалів справи встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою приладу Drager ALCOTEST 6810. 
Згідно роздруківки результату тестування приладу «Drager ALCOTEST 6810» (тест № 828) у ОСОБА_1 виявлено рівень алкоголю 0,23 проміле, (тест № 828).
Разом з тим, технічними даними про прилад «Drager ALCOTEST 6810» стверджується, що зазначений прилад має похибку вимірювання.
Як вбачається з доданого до матеріалів справи свідоцтва про повірку газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» межі допустимої похибки в інтервалі діапазону вимірювання від 0,00% до 0,84% становить +-0,042%.
З урахуванням допустимої похибки при результаті показника приладу «Драгер Алкотест 6810», 0,23 ‰, фактичні показники могли становити від 0,188 ‰ (0,23 - 0,042) до 0,272 ‰ (0,23 + 0,042).
Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З врахуванням наведеного, після проходження ОСОБА_1 огляду, прилад показав результат 0,23 ‰, що із врахуванням допустимої похибки газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810», № 828 може бути нижчим гранично допустимої норми алкоголю.
Таким чином, зафіксований технічним засобом «Драгер Алкотест 6810», № 828 результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 0,23 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції № 1452/735.
Отже, беручи до уваги похибку вимірювання газоаналізатора «Drager ALCOTEST 6810», не можна виключати наявність у ОСОБА_1 рівня алкоголю у крові в кількості, що виключає той стан алкогольного сп`яніння, з якого може наступати адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 6 та п. 7 Розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Отже, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 огляд особи на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я проводиться тільки у випадку незгоди водія на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобах на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з його результатами.
Тобто, згідно наведеного порядку, проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння відбувається на місці зупинки водія саме за допомогою спеціальних технічних засобів і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів відеозапису, після проведення освідування ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою приладу Drager ALCOTEST 6810 працівниками поліції не було роз`яснено йому належним чином про можливість проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того, поліцейський відразу констатував факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що результат тесту становить 0,23проміле.
Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив поліцейському про те, що відхилення від допустимої норми дуже невелике, що суд розцінює, як не згоду з отриманими результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладу, а роз`яснив ОСОБА_1 про те, що він має право самостійно пройти огляд в медичному закладі та потім надати цей висновок суду.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ № 1103 від 17 жовтня 2008 року огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно з законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що виявлення такої незначної кількості алкоголю за допомогою приладу Drager ALCOTEST 6810 на місці зупинки транспортного засобу, яка в межах допустимої похибки взагалі може виключати адміністративну відповідальність, повинно було поставити під сумнів результати освідування на місці події. В зв`язку з чим, працівники поліції, з метою всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин даного правопорушення, повинні були сприяти в проведенні такого огляду в медичному закладі.
До того ж, як слідує з оглянутого відеозапису, в поведінці, рухах та мові водія ОСОБА_1 під час огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не вбачалося, що останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння.
З наведеного вбачається, що огляд водія на стан сп`яніння був проведений з порушенням процедури, щодо проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, визначеної відповідними нормативним актами.
Зазначені сумніви слід трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінстративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
У своїй постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а Верховний Суд заначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.
Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.
Керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. ст. 247, 248, 249, 251, 252, 283-285, 287,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя     А.О. Чорна