Справа № 308/1018/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Шумило Н.Б.
за участю секретаря судового засідання – Дуб В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 08.11.2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №933, малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з позивачем.
В обґрунтування позову посилається на те, що 08.11.2019 між сторонами зареєстровано шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею. Позивач вказує, що починаючи з 2020 року спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях.. Крім того, відповідач після народження дочки систематично у вечірній та нічний час відлучається з місця їх проживання у невідомому напрямку. Вказує, що відповідач прибігає до насильницьких дій щодо неї та не займається вихованням їх дочки. Вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечить її інтересам та інтересам її дочки.

Процесуальні дії по справі, заяви сторін
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. 
Позивач в судове засідання 16.02.2026 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. При цьому, позивач 16.02.2026 подала заяву, згідно якої просить розгляд справи поводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання 16.02.2026 року не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, при цьому 16.02.2026 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій вказав, що повністю визнає позовну заяву подану ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, просить таку задовольнити, та розглянути справу без його участі.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб 08.11.2019 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №933. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_4 », дружини - « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтв про шлюб серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 виданих 08.11.2019 року.
З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 14.04.2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , її батьками записані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 .
Також до позову додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серія НОМЕР_4 від 19.05.2010 року та копію ідентифікаційного коду та копію паспорта громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серія НОМЕР_5 від 27.02.2008 року та копію ідентифікаційного коду, а також їх довідки про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.
Суд бере до уваги, викладені у позовній заяві обставини, що у сторін є малолітня дитина 2020 р.н., та починаючи з 2020 року спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, подальше збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивача та інтересам їх дочки.
Суд, також приймає до уваги позицію відповідача викладену у заяві від 16.02.2026, в якій визнає позов про розірвання шлюбу та просить такий задовольнити.
З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає.
Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.
Щодо вимоги про залишення проживати неповнолітню дитину з матір`ю, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.
Водночас, судом під час розгляду даної справи не вирішується питання про визначення місця проживання дитини.
За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, тому враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу між сторонами, малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою, залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На підставі ст.ст. 24, 56, 105,110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12,76-81, 137, 141, 142, 247,263-265,354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 08.11.2019 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №933.
Після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено – 16 лютого 2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило