Справа №591/11417/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О. М.	
Номер провадження 33/816/965/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мамай А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мамая А.С. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та закрито провадження за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, 
в с т а н о в и л а:
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн 00 коп, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки, за те, що 05 жовтня 2025 року о 00 год 30 хв в м. Суми по проспекту Свободи, 4, керував транспортним засобом «ISUZU ATFS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 категорично відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а тому своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 473851 від 05 жовтня 2025 року, відповідно до якого 05 жовтня 2025 року о 00 год 03 хв ОСОБА_1 у м. Суми по проспекту Свободи, 4, керував транспортним засобом «ISUZU ATFS», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, постановою судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 21 січня 2025 року. Правопорушення вчинене повторно протягом року, тим самим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2026 року, закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, у частині притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, вважаючи постанову незаконною, адвокат Мамай А.С. оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі останній просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2026 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення та в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. У разі відмови в закритті провадження в справі, апелянт просить змінити призначене ОСОБА_1 покарання та звільнити його від покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, або вирішити питання про відстрочення виконання цього виду покарання до моменту звільнення ОСОБА_1 із військової служби або до моменту скасування в Україні воєнного стану.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, не набрала законної сили, а тому вказане судове рішення не підтверджує існування кваліфікуючої ознаки діяння, як повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Так, на даний час, постанова судді Зарічного районного суду від 09 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскаржується у суді апеляційної інстанції. Окрім цього, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 473828 від 05 жовтня 2025 року не зазначено судове рішення, яке б підтверджувало факт вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторного протягом року.
Також, апелянт зазначає, що на долучених відеозаписах з відеореєстратора не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази керування ОСОБА_1 автомобілем, що не зобов`язує останнього проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
При призначенні ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд не врахував особу винного, який є військовослужбовцем, приймає безпосередню участь в заходах необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом паралізує не тільки військову службу, а й виконання військового обов`язку іншими військовослужбовцями.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Мамай А.С. у судовому засіданні вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Крім того, просив задовольнити клопотання про зупинення розгляду справи.
Щодо поданого клопотання захисника Мамая А.С. про зупинення провадження у справі до моменту набрання законної сили постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2025 року, апеляційний суд зазначає наступне.
Чинним КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо) (ст.277 КУпАП). При цьому адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст.212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (ч.4 ст.38 КУпАП).
Тобто КУпАП врегульовані питання зупинення провадження в справах про адміністративні правопорушення шляхом надання можливості суду зупиняти провадження в окремо визначених категоріях справ у конкретно передбачених випадках і законодавцем не віднесено до таких справ ті, що стосуються притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Крім того, слід врахувати, що метою зупинення провадження в справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що у задоволенні клопотання захисника Мамай А.С. про зупинення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП необхідно відмовити.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржуваної постанови та доводи апеляційної скарги, пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мамай А.С., апеляційний суд дійшов таких висновків.
Перевіряючи законність і обґрунтованість прийнятого рішення у межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з рішенням судді суду першої інстанції в частині закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Оскільки захисник не оскаржує постанову суду в цій частині, то апеляційний суд не вдається до оцінки висновків суду в цій частині.
Що стосується визнання ОСОБА_1 винним за ч.2 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд перевіривши матеріали справи встановив наступне.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності доведеного факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
При цьому сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальних осіб від доведення правомірності свого рішення.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених положень закону з огляду на таке.
Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При складанні протоколів про адміністративне правопорушення працівники поліції керуються Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.
Відповідно до п. 3 розділу І зазначеної Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).
Згідно з протоколу серії ЕПР 1 № 473828 від 05 жовтня 2025 року, 05 жовтня 2025 року о 00 год. 03 хв. у м. Суми по проспекту Свободи, 4 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ISUZU ATFS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 категорично відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а тому своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Як на доказ повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Долучені до матеріалів справи довідка про надання інформації щодо вчинення адміністративного правопорушення повторно та роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2025 року, не містять відомостей про набрання вказаною постановою законної сили.
Разом з тим, вищезазначена постанова була оскаржена ОСОБА_1 до Сумського апеляційного суду, що підтверджується долученою копією апеляційної скарги, з проставленим штампом вхідної кореспонденції Зарічного районного суду м. Суми від 13 червня 2025 року та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сумського апеляційного суду від 17 червня 2025 року.
Тобто, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №473828 від 05 жовтня 2025 року, постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2025 року, не набрала законної сили.
Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторність правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 9 січня 2026 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення – скасуванню. Провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП України,
п о с т а н о ви л а:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Мамая А.С. про зупинення провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мамая А.С. задовольнити.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2026 року, в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки, скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.