Справа № 143/40/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2026 року    м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Тітової Т. Л. ,
за участю секретаря Затоковенко Т. О.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – 

встановив: 

У січні 2026 року ТОВ «Укр кредит фінанс» в особі представника Синяк І. О., використовуючи систему «Електронний суд», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.03.2024 № 1366-8774 у розмірі 17 00 грн, з яких: 5 000 грн – прострочена заборгованість за тілом кредиту, 12 000 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також судові витрати у розмірі 2 662 грн 40 коп.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.03.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1366-8774. Зазначений договір разом із Правилами надання споживчих кредитів становить єдиний договір, який визначає всі істотні умови, з яким відповідач був попередньо ознайомлений.
Для підписання договору відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор С6019 яким від підтвердив укладення кредитного договору, а також ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами.
Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 5 000 грн строком на 300 днів; базовий період – 30 днів; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка – 2,50 % в день.
Позивач зазначив, що без отримання відповідачем смс-повідомлення, входу до особистого кабінету на вебсайті кредитодавця та використання одноразового ідентифікатора укладення договору було б неможливим, а кредитні кошти не були б перераховані.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору.
Відповідач, у свою чергу, підтвердив прийняття виконання зобов`язання, отримавши зазначені кошти. Не скористався правом відмови від договору протягом 14 календарних днів з моменту його укладення. 
Разом з тим, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплали процентів. Станом на 10.12.2025 за ним утворилась заборгованість в розмірі 17 000 грн, з урахуванням застосування програми лояльності, відповідно до якої частково списано нараховані проценти на 17 500 грн. Зазначена заборгованість складається з 5 000 грн – основного боргу та 12 000 грн –нарахованих процентів.
Згідно з умовами договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 12.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 56-57).
Відповідач, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подала.
Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки учасники справи не висловили, заперечень щодо можливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд, з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно та повно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, з урахуванням нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 18.03.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії продукту «CreditKasa» № 1366-8774.
Зазначений кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою вебсайту ТОВ «Укр кредит фінанс» (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства, у межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що функціонують як єдине ціле.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 п. 2 договору кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором.
Згідно із п.п. 2.3 п. 2 договору для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту – 18.03.2024, останній календарний день першого базового періоду – 16.04.2024, сума кредиту – 5 000 грн, нараховані проценти за користування кредитом – 3 750 грн, разом до сплати – 8 750 грн.
Згідно з п.п. 2.4 п. 2 договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника.
Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 договору договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.п. 3.10 п. 3 договору укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами договору та правил.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 п. 4 договору загальний розмір кредиту (сума кредиту): 5 000 грн. Дата надання/видачі кредиту: 18.03.2024.
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промоставкою та/або пільговою, та/або знижкою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності (п.п. 4.7 п. 4 договору).
Згідно з п.п. 4.12. п. 4 договору строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 11.01.2025.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 99 947,24 процентів (п.п. 4.13 п. 4 договору).
Відповідно до п.п. 4.14 п. 4 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 42 500 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом.
Згідно з п.п. 4.15 п. 4 договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає 2,50%.
Відповідно до п.п. 4.16 п. 4 договору загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення договору складають: 37 500 грн та включають у себе проценти за користування кредитом.
Згідно із п.п 8.5 п. 8 договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеного п. 4.12 договору.
Відповідно до п.п. 8.6 п. 8 договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом, кредитодавець має право розірвати цей договір за своєї ініціативою, проінформувавши про це позичальника письмово за 30 (тридцять) календарних днів.
У п.п. 12.1. п. 12 договору визначено, що цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на вебсайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5 000 грн підтверджено:
- договором про відкриття кредитної лінії від 18.03.2024 № 1366-8774, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С6019;
- правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» та паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С6019;
- довідкою про перерахування суми кредиту № 1366-8774 від 18.03.2024 ОСОБА_1 за підписом директора ТОВ «Укр кредит фінанс» Резуєва Є.В., згідно якої видача коштів у розмірі 5 000 грн здійснювалося за допомогою системи Liqpay на платіжну картку № НОМЕР_1 , платіж № 2439088145, призначення платежу – видача кредиту;
- таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором від 18.03.2024 № 1366-8774 (графік платежів за договором) відповідно до методики Національного Банку України;
- квитанцією від 18.03.2024 № 2439088145 про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів Liqpay, згідно якої 18.03.2024 за договором від 18.03.2024 № 1366-8774 було здійснено платіж на платіжну картку № 414949*02 на суму 5 000 грн;
- розрахунком заборгованості за договором № 1366-8774 від 18.03.2024, відповідно до якого станом на 10.12.2025 загальна заборгованість позичальника ОСОБА_1 за вказаним договором становить 34 500 грн та складається з: основного боргу 5 000 грн; залишку відсотків 29 500 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного кредитного договору регламентуються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію» та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання ринків фінансових послуг.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що будь-який вид договору, укладений відповідно до Цивільного кодексу України може бути вчинений в електронній формі. При цьому договір, укладений в електронній формі, відповідно до вимог закону прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 (справа № 732/670/19), від 23.03.2020 (справі № 404/502/18 та від 07.10.2020 (справа № 127/33824/19).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до ст. 3 цього Закону електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, так якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналіз положень законодавства дає підстави для висновку, що з урахуванням особливостей кредитного договору від 18.03.2024 № 1366-8774, договір був укладений в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему позивача із застосуванням електронного підпису відповідачки одноразовим ідентифікатором С6019, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Укр кредит фінанс» є фінансовою установою. 
Отже, матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів, які підтверджують, що 18.03.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 булло укладено кредитний договір № 1366-8774 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк кредитні кошти не повернув, відсотки за користування кредитом користування не сплатив.
Відовідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та у якості, у строк та в порядку, встановлені договором.
Якщо строк повернення договором не визначений або визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем відповідної вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо не виконав зобов`язання його у встановлений строк. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом частин 1, 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.
Оскільки відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, станом на 10.12.2025 за ним обліковується заборгованість у загальному розмірі 34 500 грн, що складається з основного боргу – 5 000 грн та залишку відсотків – 29 500 грн.
Разом з тим кредитодавцем прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності яка передбачає часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 17 500 грн, за умови погашення позичальником залишку заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 000 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 000 грн.
З огляду на викладене та відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у межах заявлених позовних вимог у розмірі 17 000 грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідач не подав суду жодних доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором, а також не надав власного розрахунку заборгованості, який би спростовував або ставив під сумнів розрахунки позивача. 
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що договір про відкриття кредитної лінії від 18.03.2024 № 1366-8774 укладений відповідно до вимог чинного законодавства України, з дотриманням усіх істотних умов. Розмір процентів за користування кредитом був погоджений сторонами під час укладення договору, при цьому відповідач мав право відмовитися від договору протягом 14 днів.
Встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, позичальник отримав грошові кошти, однак у передбачений договором строк їх не повернув.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр кредит фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі подання процесуальних документів в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для зменшення ставки судового збору.
Згідно із платіжною інструкцією від 13.01.2026 № 2589 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Ціна позову становить 17 000 грн, що задоволена судом у повному обсязі. 
Отже, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Керуючись статтями 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, –
ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованість за кредитним договором від 18.03.2024 № 1366-8774 у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з яких: 5 000 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 12 000 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» судовий збір в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 06.04.2026.

Суддя