ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 686/30594/21
провадження № 51-3565км25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника  ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 32020240000000020, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за тією ж адресою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України (далі - КК). 
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року ОСОБА_7 засуджено за частиною першою статті 204 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 7000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 грн, із конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 19 532 грн процесуальних витрат.
Ухвалено арешт на майно, накладений за ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду від 10 серпня 2021 року, після набрання вироком законної сили скасувати.
Вирішено долю речових доказів у справі:
2 блокноти із чорновими записами ухвалено повернути власнику за належністю;
1 скляний бутель з написом «Мускат ніжний» об`ємом 10 л, 1 скляний бутель з написом «Коньяк 40% об….» об`ємом 10 л, 2 скляних бутлі з написом «Стопочка кактуса 40% об….» об`ємом 10 л кожний, передані на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Паритет-Плюс» (далі - ТзОВ «Паритет-Плюс»), та решту речових доказів ухвалено знищити.
ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він за обставин, встановлених судом та детально наведених вироку, незаконно придбав і зберігав з метою збуту, а також збув незаконно виготовлені алкогольні напої та тютюнові вироби.
Так, ОСОБА_7 , не будучи зареєстрованим як фізична особа - підприємець і не маючи відповідної ліцензії на продаж підакцизних товарів, усупереч вимогам статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», статті 215, підпункту 222.1.3 пункту 222.1 статті 222, пунктів 226.1, 226.2, 226.6, 226.9, 226.11 статті 226, пункту 228.9 статті 228 Податкового кодексу України, на початку липня 2021 року в невстановлений час неподалік АЗС «WOG» у м. Вінниці, будучи обізнаним про те, що тютюнові вироби та алкогольні напої є незаконно виготовленими, придбав у не встановленої слідством особи з метою подальшого збуту незаконно виготовлені підакцизні товари, а саме: 1589 пачок тютюнових виробів різного найменування на загальну суму 23 835 грн, а також незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки та коньяку в кількості 1535 дм3, розлиті у ПЕТ-пляшки, картонні коробки типу «bаg-in-box» та скляні пляшки різної ємності на загальну суму 103 290 грн, які в період з липня по 4 серпня 2021 року зберігав з метою збуту у приміщеннях кіосків № 30, НОМЕР_1 , розташованих на території ринку ТСЦ «Дубово» на вул. Купріна, 54/1 у м. Хмельницькому, магазину-кафетерію «Натуральне вино-2» на вул. Соборній, 11 у цьому ж місті.
Згодом ОСОБА_7 у м. Хмельницькому 27 липня 2021 року близько 10:15 та о 13:35, а також 4 серпня 2021 року о 09:55, 11:10, 11:20 з указаних вище кіосків № 30, 118 і магазину-кафетерію «Натуральне вино-2» через ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які не були обізнані з тим, що алкогольні напої та тютюнові вироби є незаконно виготовленими, реалізував ОСОБА_11 2 пачки тютюнових виробів на загальну суму 40 грн та алкогольні напої у кількості 2 дм3 (літра) на суму 360 грн, 1 дм3 (літра) на суму 120 грн, 1 дм3 (літра) на суму 70 грн, 1 дм3 (літра) на суму 62 грн.
4 серпня 2021 року в кіосках № 30, 118 та магазині-кафетерії «Натуральне вино-2» незаконно виготовлені підакцизні товари, які ОСОБА_7 зберігав з метою подальшого збуту, було виявлено та вилучено.
Вказані алкогольні напої та тютюнові вироби, які ОСОБА_7 зберігав з метою збуту, є незаконно виготовленими підакцизними товарами та непридатними для реалізації на території України.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 23 червня 2025 рокуапеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнив частково.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінив.
На підставі частини п`ятої статті 74 КК звільнив ОСОБА_7 від покарання за частиною першою статті 204 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК.
Постановив знищити речові докази, які зберігаються в ТзОВ «Паритет-Плюс», а саме: 
48 ПЕТ-пляшок орієнтовним об`ємом 5 л, заповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, без марок акцизного податку; 9 ПЕТ-пляшок орієнтовним об`ємом 1,5 л, заповнених рідиною коричневого кольору з характерним запахом спирту, без марок акцизного податку; 11 ПЕТ-пляшок орієнтовним об`ємом 0,5 л, заповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту, без марок акцизного податку, 19 картонних коробок типу «bag-in-box», всередині яких містяться тетрапакети орієнтовним об`ємом 5 л, що заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту; 119 пачок цигарок «Karelia Lights» без марок акцизного податку; 410 пачок цигарок «Compliment Blue King Size» без марок акцизного податку; 273 пачки цигарок «Compliment Red King Size» без марок акцизного податку;
- 216 пачок сигарет «Compliment Blue Demi Slims 25 XXL» без марок акцизного податку з наліпкою «For Duty Free Only»; 120 пачок сигарет «Karelia Lights» без марок акцизного податку; 332 пачки сигарет «Compliment Red King Size» без марок акцизного податку; 51 ПЕТ-пляшку орієнтовною ємністю 0,5 дм3 кожна, заповнену прозорою рідиною з характерним запахом спирту; 3 ПЕТ-пляшки орієнтовною ємністю 1 дм3 кожна, заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту; 1 ПЕТ-пляшку орієнтовною ємністю 1,5 дм3 кожна, заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту; 19 ПЕТ-пляшок орієнтовною ємністю 1,5 дм3 кожна, заповнених коричневою рідиною з характерним запахом спирту; 78 ПЕТ-пляшок орієнтовною ємністю 5 дм3 кожна, заповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту; 48 «bag-in-bох» (тетрапакет із краном, поміщений у картонну коробку) орієнтовною ємністю 10 дм3 кожний, заповнених прозорою рідиною з характерним запахом спирту;
- 7 картонних коробок типу «bag-in-bох» орієнтовною ємністю по 10 л, не обклеєних марками акцизного податку встановленого зразка; 39 скляних пляшок орієнтовною ємністю по 0,5 л з етикетками «Житня сльоза відбірна», обклеєних марками акцизного податку сумнівного походження; 40 скляних пляшок орієнтовною ємністю по 0,5 л з етикетками «Житня сльоза золота», обклеєні марками акцизного податку сумнівного походження; 120 скляних пляшок орієнтовною ємністю по 0,5 л з етикетками «Пшенична», обклеєних марками акцизного податку сумнівного походження, а також 1 порожній гофропакет із запахом спирту.
У решті вирок районного суду  залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_7 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення положень кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Аргументуючи свою позицію, зазначає, що суд першої інстанції усупереч вимогам статей 8, 9, 94 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) порушив засади законності та верховенства права у кримінальному провадженні, а також правила всебічного, повного й неупередженого оцінювання доказів, внаслідок чого постановив незаконне та необґрунтоване судове рішення.
Зокрема, цей суд поклав в основу вироку показання свідка ОСОБА_9 , які вона фактично в судовому засіданні не надавала. Крім того, визнавши показання інших свідків неправдивими без належного аргументування та реагування в порядку статті 384 КК, не постановивши окремої ухвали за фактом ймовірного злочину, суд порушив презумпцію невинуватості.
Також зауважує, що на обґрунтування його ( ОСОБА_7 ) винуватості місцевий суд послався на висновок експерта від 5 червня 2020 року, зроблений до внесення відомостей до ЄРДР (11 червня 2020 року).
Водночас суд не звернув уваги на те, що висновки проведених у справі експертиз від 17 серпня 2021 року № КСЕ-19/123-21/6100, № КСЕ19/123-21/6199, № КСЕ- 19/123-21/6096, від 18 серпня 2021 року № КСЕ19/123-21/6095, № КСЕ- 19/123-21/6094, від 19 серпня 2021 року № КСЕ-19/123-21/6097 є суперечливими та містять відомості про те, що досліджувана алкогольна продукція є самогоном і відповідає вимогам чинного державного стандарту України - ДСТУ 4256:2003, а на деяких тютюнових виробах є марка «Дьюті фрі», однак поклав їх в основу обвинувального вироку.
З огляду на це, на думку засудженого, суд не застосував закону, який підлягав застосуванню, та застосував закон, який не підлягав застосуванню, оскільки в разі встановлення експертами, що певна продукція є самогоном, його дії мали би кваліфікуватися судом за статтею 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не за статтею 204 КК. 
До того ж засуджений стверджує, що з понад 2000 одиниць вилученої алкогольної і тютюнової продукції визнано речовими доказами та проведено експертизи лише щодо 160 одиниць. Докази стосовно надання решті 1840 одиницям статусу речових доказів у матеріалах справи відсутні.
Водночас, попри те, що зазначена продукція не визнавалася речовими доказами, не досліджувалася експертами, а докази її незаконного походження в матеріалах справи відсутні, суд першої інстанції безпідставно ухвалив конфіскувати і знищити 1840 одиниць продукції.
При цьому засуджений вказує, що докази на підтвердження законного походження продукції та її належної якості були надані суду першої інстанції власницею товару - свідком ОСОБА_12 і ним ( ОСОБА_7 ), однак не взяті до уваги. 
Апеляційний суд не встановив та не усунув порушень, допущених місцевим судом, розглянув справу формально, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги сторони захисту й не дав на них вичерпних відповідей.
Так, суд апеляційної інстанції як на доказ його винуватості послався на сукупність «узагальнених висновків численних експертиз», однак у матеріалах провадження міститься лише один висновок експерта щодо однієї марки акцизного податку (від 12 червня 2020 року), який місцевий суд поклав в основу вироку. 
Крім того, апеляційний суд не надав оцінки факту використання неперевіреної тари під час оперативних закупок та відсутності в матеріалах провадження опису процесу пакування вилучених у ході вказаних слідчих дій та проведених обшуків предметів, що ставить під сумнів справжність зразків, направлених на експертизу, та достовірність експертних висновків.
Також суд апеляційної інстанції проігнорував розбіжності між обвинувальним актом і вироком щодо кількості речових доказів у провадженні, що призвело до порушення вимог статей 100, 368 КПК під час вирішення долі майна ПП ОСОБА_12 , яке не мало статусу речового доказу, а арешт на нього не накладався. 
З огляду на це ОСОБА_7 наголошує, що рішення апеляційного суду про знищення майна ПП ОСОБА_12 , яке зберігалося в ТзОВ «Паритет-Плюс», є незаконним.
При цьому засуджений підкреслює, що суд апеляційної інстанції не досліджував жодних документів у справі і не допитував жодного свідка. 
Вважає ухвалу апеляційного суду такою, що не відповідає вимогам статті 370 КПК.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні засуджений  ОСОБА_7 і його захисник ОСОБА_6 підтримали подану касаційну скаргу та просили її задовольнити. 
Прокурор вважала, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у цьому суді.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, позиції засудженого, захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов таких висновків.
Статтею 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, а також правильності правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, відповідно до правил статті 438 КПК, є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За приписами статті 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зі змісту статті 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості 
й умотивованості судового рішення, вбачається, що: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим 
є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційний суд, виконуючи свої повноваження, із дотриманням визначеної 
главою 31 КПК процедури повинен перевірити рішення суду першої інстанції з точки зору його законності й обґрунтованості (це передбачає оцінювання оскарженого судового рішення на відповідність нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам провадження та дослідженим у судовому засіданні доказам), а також ухвалити рішення, яке повною мірою відповідатиме статтям 370, 419 або 420 цього Кодексу.
Така перевірка повинна бути зроблена з додержанням усіх вимог чинного законодавства, об`єктивно, неупереджено, а її результатом має бути законне і справедливе вирішення поданих апеляційних скарг для реалізації прав кожного на справедливий суд і перевірку законності й обґрунтованості оскаржених рішень суду першої інстанції.
Відповідно до вимог статті 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені мотиви, з яких цей суд виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, якими він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції. У своєму рішенні апеляційний суд повинен проаналізувати доводи скаржника і, зіставивши їх із фактичними даними, наявними у справі, дати на них вичерпну відповідь, переконливо аргументувавши свою позицію. Формальний апеляційний перегляд є несумісним із закріпленими у статтях 2, 7 КПК завданнями та загальними засадами кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що мета викладення мотивів рішення полягає в тому, щоб показати сторонам, що їх почули. Це зобов`язує суд обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами і дотримуватися прав сторін. Хоча суд не мусить надавати відповідь на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в цій справі, було вивчено.
Однак апеляційний суд, переглядаючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 , не дотримався наведених законодавчих приписів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцевий суд, установивши фактичні обставини кримінального провадження, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, надавши цим доказам оцінку, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 КК. 
Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань свідка  ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , заяви ОСОБА_11 , даних, які містяться: у протоколах про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 27 липня, 4 серпня 2021 року, висновку експерта від 5 червня 2020 року № 8.7-0320:20, висновку експерта від 12 червня 2020 року № 2.1-0181:20 року з додатком, висновках експертів від 30 липня 2021 року № КСЕ- 19/123-21/5828, № КСЕ-19/123-21/5826, від 6 серпня 2021 року № СЕ- 19/123- 21/6061-ТВ, від 9 серпня 2021 року № КСЕ-19/123-21/6060, № КСЕ- 19/123-21/6063, № СЕ-19/123-21/6059-ТВ, від 10 серпня 2021 року № СЕ- 19/123-21/6064-ТВ, від 17 серпня 2021 року № КСЕ- 19/123-21/6100, № КСЕ- 19/123-21/6199, № КСЕ-19/123-21/6096, від 18 серпня 2021 року № КСЕ- 19/123-21/6095, № КСЕ-19/123-21/6094, від 19 серпня 2021 року № КСЕ- 19/123-21/6097, протоколах огляду з додатками від 30 липня, 5 серпня 2021 року, протоколах обшуку з додатками від 4 серпня 2021 року, протоколах огляду від 4 серпня 2021 року, протоколі огляду від 4 серпня 2021 року з фототаблицями, та інших доказів, зміст яких докладно відображено у вироку.
Водночас суд першої інстанції критично оцінив і відхилив свідчення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , надані в судовому засіданні, про непричетність ОСОБА_7 до постачання і подальшої реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Суд визнав їх показання суперечливими, непослідовними, нелогічними, такими, що надані зацікавленими особами і не відповідають дослідженим матеріалам справи.
Також місцевий суд у порядку статті 100 КПК вирішив питання щодо речових доказів та ухвалив 2 блокноти із чорновими записами повернути власнику за належністю, а 1 скляний бутель з написом «Мускат ніжний» об`ємом 10 л, 1 скляний бутель з написом «Коньяк 40% об….» об`ємом 10 л, 2 скляних бутлі з написом «Стопочка кактуса 40% об….» об`ємом 10 л кожний, передані на зберігання ТзОВ «Паритет-Плюс», та решту - знищити.
Не погоджуючись із вироком місцевого суду, захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат  ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі захисник просив вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрити на підставі пункту 3 частини першої статті 284 КПК у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати.
Мотивуючи свої вимоги, сторона захисту посилалася на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, внаслідок чого суд, на думку сторони захисту, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та ухвалив незаконне, немотивоване й необґрунтоване рішення.
Наводячи свій аналіз доводів, захисник стверджував, що винуватість ОСОБА_7 не доведена відповідно до «стандарту поза розумним сумнівом». Вказував, що суд першої інстанції усупереч вимогам кримінального процесуального закону безпідставно визнав неправдивими показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а показання свідка ОСОБА_9 виклав у вироку неправильно. Крім того, зазначав, що висновки суду ґрунтуються на суперечливих доказах, зокрема висновках проведених у справі експертиз, одна з яких зроблена до внесення даних до ЄРДР. 
Також сторона захисту наголошувала на неправильному вирішенні судом долі речових доказів, оскільки вилучена продукція не визнана в передбаченому законом порядку речовими доказами і не досліджена експертами. При цьому зауважував, що з огляду на кількість вилученої під час обшуків продукції та дані експертиз, проведених у кримінальному провадженні, речовими доказами є значно більша кількість предметів, ніж це зазначено в обвинувальному акті та вироку.
Крім того, в апеляційній скарзі захисник просив суд дослідити під час апеляційного розгляду всі письмові докази у провадженні та допитати свідків.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в порядку апеляційної процедури, визнав правильними висновки місцевого суду та вважав їх обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними органом досудового розслідування доказами, які детально викладені у вироку й отримали належну оцінку. Суд апеляційної інстанції зазначив, що вирок суду першої інстанції відповідає положенням статті 374 КПК, є законним, аргументованим та вмотивованим. 
Відмовляючи в задоволенні апеляційних вимог захисника, крім іншого, суд апеляційної інстанції погодився з критичною оцінкою місцевим судом показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо непричетності ОСОБА_7 до постачання і подальшої реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів, при цьому обмежився формальною вказівкою на те, що суд першої інстанції з наведенням переконливих мотивів обґрунтовано піддав сумніву і визнав неправдивими такі показання зазначених свідків, оскільки вони суперечили дослідженим матеріалам справи, є непослідовними та нелогічними, їх дали особи, які безпосередньо зацікавлені в долі ОСОБА_7 і є залежними від нього як фактичного працедавця.
Стосовно показань свідка ОСОБА_9 апеляційний суд вказав, що, визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 КК, суд першої інстанції обґрунтовано послався у вироку на показання цього свідка, які є визначальними в кримінальному провадженні. Водночас підкреслив, що свідок хоча й ухилилася від пояснень про походження вилученого товару (незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів), але ствердила, що безпосереднє керівництво в магазині- кафетерії «Натуральне вино-2» здійснював ОСОБА_7 , він був її «начальником», з яким вона узгоджувала всі питання, зокрема щодо переліку товарів, які вона продавала. Виручку за реалізовану продукцію ОСОБА_7 забирав щодня, крім неділі, реально всім керував і фактично ОСОБА_12 була власником магазину лише на паперах. Стосовно проведення обшуку працівниками податкової міліції 4 серпня 2021 року вона телефонувала саме до ОСОБА_7 як до свого керівника.
З такими висновками суду апеляційної інстанції Суд погодитись не може з огляду на наступне.
Статтею 23 КПК закріплено принцип безпосередності дослідження доказів, згідно з яким суд отримує показання учасників провадження усно. За змістом частини четвертої статті 95 КПК, суд позбавлений права обґрунтовувати свої висновки показаннями, наданими слідчому чи прокурору, або посилатися на них у рішенні.
Такий підхід є проявом не лише засади безпосередності дослідження показань, а й засади змагальності та права обвинуваченого на справедливий судовий розгляд. 
Цей принцип кореспондує зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. У практиці Європейського суду з прав людини наголошується, що використання позасудових свідчень як вирішального доказу порушує право на змагальність сторін. Отже, перевага завжди надається показанням, отриманим під час судового розгляду, де забезпечено принцип рівності можливостей.
Як видно зі змісту вироку, місцевий суд визнав неправдивими показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_12 про те, що в кіосках № 30, 118 та магазині-кафетерії «Натуральне вино-2» реалізовувалися лише легальні алкогольні напої і тютюнові вироби з марками акцизного податку, та про непричетність ОСОБА_7 до постачання в ці торгові точки фальсифікованої підакцизної продукції. 
Таке рішення суд мотивував тим, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не пояснили походження фальсифікованих алкогольних напоїв і тютюнових виробів, вилучених під час негласних слідчих (розшукових) дій та обшуків. Суд зазначив, що свідки не надали пояснень щодо зміни своїх показань у суді порівняно з даними протоколів допитів на досудовому слідстві, де вони підтверджували факти постачання ОСОБА_7 підакцизних товарів без марок встановленого зразка для подальшого продажу. Також, як вказав суд, свідки пояснили, що показання слідчій надавали добровільно, без тиску, підписали протоколи власноруч. 
Крім того, суд критично оцінив показання свідка ОСОБА_12 , визнавши нелогічними та абсурдними твердження про підписання без ознайомлення зі змістом протоколу її допиту як свідка у 2021 році, який містить пояснення про належність вилучених працівниками податкової міліції алкогольних та тютюнових виробів ОСОБА_7 , які він у липні привіз у торгові точки для подальшої реалізації продавцями. До того ж, з огляду на близькі стосунки з ОСОБА_7 , суд констатував особисту зацікавленість свідка в результатах справи.
Щодо показань свідка  ОСОБА_9 місцевий суд зазначив, що в судовому засіданні свідок не змогла пояснити походження вилученої продукції і повідомила, що магазин-кафетерій «Натуральне вино-2» фактично функціонував як заклад роздрібного продажу алкоголю на розлив. Також вона зазначила, що ОСОБА_12 була номінальним власником, тоді як безпосереднє керівництво здійснював ОСОБА_7 , з яким свідок узгоджувала всі питання, у тому числі щодо переліку товарів, які продавала. Стосовно проведення обшуку працівниками податкової міліції 4 серпня 2021 року вона телефонувала саме до ОСОБА_7 як до свого керівника.
Водночас суд першої інстанції вказав, що свідок підтвердила, що показання слідчій ОСОБА_14 надавала добровільно, без примусу та особисто підписала протокол допиту. Викладені в ньому обставини щодо постачання ОСОБА_7 у 2021 році підакцизних товарів невідомого походження та їх подальшої реалізації відповідають дійсності, оскільки на момент допиту вона краще пам`ятала події. При цьому місцевий суд підкреслив, що суперечності між цими свідченнями і показаннями, наданими в суді, свідок пояснити не змогла.
Суд звертає увагу на те, що усупереч вимогам кримінального процесуального закону суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 та вдався до аналізу і критичної оцінки цих свідчень крізь призму їх попередніх пояснень під час досудового слідства. Відхиляючи показання зазначених свідків, надані під присягою в суді, по суті на користь матеріалів досудового розслідування, суд порушив принцип безпосередності дослідження доказів, оскільки він не має права посилатися на показання, надані слідчому, або оцінювати їх у контексті розбіжностей із показаннями, наданими безпосередньо в судовому засіданні.
Разом з тим, як уже зазначено, суд апеляційної інстанції не спростував доводів сторони захисту щодо безпідставного визнання місцевим судом неправдивими показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 і неправильного викладення у вироку показань свідка ОСОБА_9 й обмежився в рішенні лише посиланням на те, що суд навів переконливі мотиви для сумніву в показаннях цих свідків, практично дублюючи оцінку суду першої інстанції замість надання власного належного аналізу. Зазначене свідчить про формальний підхід до перевірки законності судового рішення та порушення апеляційним судом вимог статті 419 КПК.
До того ж суд апеляційної інстанції, мотивуючи своє рішення, зазначив, що винуватість ОСОБА_7 , крім показань свідка ОСОБА_9 , доведена безпосередньо дослідженими в ході судового слідства: рапортом старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 23 червня 2020 року, згідно з яким з травня 2019 року невстановлені особи здійснюють виготовлення, придбання, перевезення, а також подальше зберігання підроблених марок акцизного податку з метою використання шляхом продажу незаконно виготовлених алкогольних напоїв під виглядом горілки, розлитих у скляну та пластикову тару різної ємності; рапортом старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 28 липня 2021 року, згідно з яким установлено, що ФОП ОСОБА_12 за допомогою продавців здійснює реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів; протоколами про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 27 липня та 4 серпня 2021 року та висновками проведених у справі експертиз.
Однак апеляційний суд обмежився в рішенні лише перерахуванням цих доказів, не надавши їм належної оцінки в сукупності та взаємозв`язку, як того вимагає стаття 94 КПК, і не аргументував, яким чином ці докази самостійно або в поєднанні підтверджують винуватість ОСОБА_7 . Фактично суд апеляційної інстанції переніс до ухвали докази, на які послався місцевий суд у вироку, без їх аналізу й перевірки, що є порушенням вимог статті 370 КПК щодо законності та обґрунтованості судового рішення.
Також поза увагою апеляційного суду залишилися доводи сторони захисту про неправильне вирішення судом долі речових доказів, оскільки вилучена продукція не була в передбаченому законом порядку визнана речовими доказами і не досліджувалася експертами. При цьому захисник у скарзі зазначав про те, що з огляду на кількість вилученої під час обшуків продукції та дані, які містяться у висновках проведених у кримінальному провадженні експертиз, речовими доказами є значно більша кількість предметів, ніж це зазначено в обвинувальному акті та вироку. 
Так, з матеріалів провадження видно, що в обвинувальному акті як речові докази зазначені: 1 скляний бутель з написом «Мускат ніжний» об`ємом 10 л, 1 скляний бутель з написом «Коньяк 40% об….» об`ємом 10 л, 2 скляних бутля з написом «Стопочка кактуса 40% об….» об`ємом 10 л кожний, вилучені в ході обшуку, які перебувають на зберіганні ТзОВ «Паритет-Плюс» (том 1, а. к. п. 10).
Як уже згадувалося вище, суд першої інстанції в порядку статті 100 КПК вирішив питання щодо речових доказів і ухвалив: 2 блокноти із чорновими записами - повернути власнику за належністю, а 1 скляний бутель з написом «Мускат ніжний» об`ємом 10 л, 1 скляний бутель з написом «Коньяк 40% об….» об`ємом 10 л, 2 скляних бутля з написом «Стопочка кактуса 40% об….» об`ємом 10 л кожний, передані на зберігання ТзОВ «Паритет-Плюс», та решту - знищити.
Суд апеляційної інстанції, звільняючи ОСОБА_7 від покарання за частиною першою статті 204 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК, на підставі частини дев`ятої статті 100 КПК, ухвалив знищити речові докази - незаконно виготовлені товари, на які строки давності не поширювалися. 
Разом з тим у резолютивній частині ухвали апеляційний суд зазначив понад 1990 одиниць речових доказів, що перевищує обсяг, зафіксований у вироку та обвинувальному акті, і є грубим порушенням меж кримінального провадження.
Крім того, з огляду на викладене Суд вважає, що з метою забезпечення реалізації стороною захисту права на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, відповідно до частини шостої статті 22 КПК, апеляційний суд мав створити необхідні для цього умови, в тому числі і шляхом повторного дослідження обставин, які були оскаржені у визначеному процесуальним законом порядку.
Забезпечення таких умов передбачено безпосередньо частиною третьою статті 404 КПК, відповідно до якої за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
На переконання Суду, відмовляючи в задоволенні клопотання захисника в частині дослідження всіх доказів у провадженні й допиту свідків без наведення аргументованих мотивів такого рішення та окремо погоджуючись з позицією місцевого суду про зацікавленість свідків, а не у взаємозв`язку з іншими наявними доказами у кримінальному провадженні, апеляційний суд не створив належних умов стороні захисту для відстоювання своєї позиції під час апеляційного розгляду.
Тобто за наявності зазначених захисником сумнівів щодо доведеності поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, апеляційний суд не усунув суперечностей у показаннях свідків, на які місцевий суд послався у вироку, та не спростовав позиції сторони захисту про непричетність ОСОБА_7 до постачання алкогольних напоїв і тютюнових виробів у кіоски та магазин, про що наголошували як свідки, так і сам обвинувачений. 
А тому, враховуючи вказані обставини, відмова в задоволенні клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів у цьому випадку суперечить загальним засадам змагальності у кримінальному провадженні, принципу рівності перед законом і судом, є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам частини третьої статті 404 КПК.
Окремо Суд звертає увагу на те, що в ході допиту свідків, суд першої інстанції досліджував протоколи їх допиту на досудовому слідстві, однак у томі № 2 на аркушах кримінального провадження 186 - 201, 213 - 246, 265 - 267, де згідно з описом містяться, зокрема, і показання свідків  ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , вказані протоколи відсутні.
З огляду на викладене Суд уважає, що суд апеляційної інстанції не перевірив усіх доводів апеляційної скарги захисника, не надав на них вичерпних відповідей, не зробив ґрунтовного аналізу обставин кримінального провадження, не дав належної оцінки за критеріями статті 94 КПК як кожному доказу, так і сукупності доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Отже, ухвала апеляційного суду стосовно ОСОБА_7 не відповідає вимогам статті 419 КПК, а тому підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки таке рішення могло вплинути на правильність закону про кримінальну відповідальність.
Під час нового розгляду кримінального провадження апеляційному суду необхідно врахувати викладене, ретельно, з використанням усіх процесуальних можливостей перевірити доводи сторони захисту, що становлять предмет доказування, та з дотриманням положень глави 31 КПК ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
З урахуванням встановлених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також зважаючи на недопустимість передчасного вирішення питання щодо доведеності чи недоведеностівинуватості ОСОБА_7 , оцінки доказів та правильності застосування закону про кримінальну відповідальність, Суд не здійснює перевірки інших доводів касаційної скарги.
Керуючись статтями 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 червня 2025 року стосовно  ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3