ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Справа№ 910/11867/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ходаківської І.П.
суддів: Демидової А.М. 
Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Лаган Я. Ю.
від відповідача: Данилов К. О.; Атаманюк Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Антимонопольного комітету України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2025 (про призначення експертизи та зупинення провадження у справі) (повний текст ухвали складено та підписано 04.12.2025)

у справі № 910/11867/25 (суддя Підченко Ю.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування розпорядження

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст клопотання про призначення експертизи.

12.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер" надійшло клопотання про призначення у справі комплексної економічної та товарознавчої експертизи.

Запропоновано на вирішення судової експертизи поставити наступні питання:
1. Чи підтверджуються документально середні ціни на світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) за літр з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ, помісячно у публічних закупівлях на електронному майданчику ProZorro за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року?
2. Якими є документально підтверджені середні роздрібні ціни на світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) за літр помісячно з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року?
3. Чи підтверджується документально кореляція середніх цін на світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) за літр з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ, помісячно у публічних закупівлях на електронному майданчику ProZorro за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року із середніми роздрібними цінами на світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) за літр помісячно з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ за цей же період?
4. Якою є документально підтверджена варіація цін на світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) за літр з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ, помісячно у публічних закупівлях на електронному майданчику ProZorro за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року в порівнянні з середніми роздрібними цінами на світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) за літр помісячно з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року?
5. Якою є документально підтверджена середня ціна за літр світлих нафтопродуктів із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ, помісячно в публічних закупівлях на електронному майданчику ProZorro за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року у публічних закупівлях, в яких жоден з учасників не подавав у складі тендерної пропозиції на підтвердження партнерського обслуговування талонів учасника на АЗС/АЗК партнерський договір з ТОВ "Петрол Партнер"?
6. Якою є документально підтверджена середня ціна за літр світлих нафтопродуктів із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ, помісячно в публічних закупівлях на електронному майданчику ProZorro за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року у публічних закупівлях, в яких переможцем закупівлі було визнано учасника, який на підтвердження права партнерського обслуговування талонів учасника на АЗС/АЗК надав партнерський договір з ТОВ "Петрол Партнер"?
7. Якою є документально підтверджена різниця між середніми цінами за літр світлих нафтопродуктів із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ, помісячно в публічних закупівлях на електронному майданчику ProZorro за період з 01.01.2023 року по 30.06.2025 року, в яких 
- переможцем закупівлі було визнано учасника, який на підтвердження права партнерського обслуговування талонів учасника на АЗС/АЗК надав партнерський договір з ТОВ "Петрол Партнер", та 
- жоден з учасників не подавав у складі тендерної пропозиції на підтвердження партнерського обслуговування талонів учасника на АЗС/АЗК партнерський договір з ТОВ "Петрол Партнер"?
8. Чи є взаємозамінними за споживчими характеристиками товари, які реалізовували ТОВ "Петрол Партнер" (код ЄДРПОУ 44763104), ТОВ "УКРНАФТА-ПОСТАЧ" (код ЄДРПОУ 43012009) , ПП "ОККО-СЕРВІС" (код ЄДРПОУ 44838860), ПП "Укрпалетсистем" (код ЄДРПОУ 32285225) у період з 01.01.2023 по 30.06.2025 року в публічних закупівлях на електронному майданчику ProZorro, а саме: світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ?
9. Якою є кількість працюючих АЗС по регіонах України, на яких в період з 01.01.2023 по 30.06.2025 року ТОВ "Петрол Партнер" (код ЄДРПОУ 44763104), ТОВ "УКРНАФТА-ПОСТАЧ" (код ЄДРПОУ 43012009), ПП "ОККО-СЕРВІС" (код ЄДРПОУ 44838860), ПП "Укрпалетсистем" (код ЄДРПОУ 32285225) відпускались с світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) з урахуванням типів: бензин А-95, дизельне пальне, скраплений газ?

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі №910/11867/25 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер" про призначення комплексної економічної та товарознавчої судової експертизи, призначено у справі № 910/11867/25 комплексну економічну та товарознавчу судову експертизу.
З огляду на не надання Антимонопольним комітетом України його редакції питань, суд дійшов висновку, що на вирішення експертів будуть поставлені питання, зазначені у клопотанні позивача від 12.11.2025.
Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).
Зобов`язано сторони надати до Господарського суду міста Києва всі первинні документи, які містять відомості та вихідні дані необхідні для вирішення поставлених питань. 
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про судову експертизу" попереджено експерта про кримінальну відповідальність у відповідності із ст.ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України.
Затрати на проведення експертизи покладено на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер".
Зобов`язано експерта надіслати рахунок на оплату експертизи Товариству з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер", а докази надіслання надати суду. Після проведення дослідження та підготовки письмового висновку направити належним чином засвідчені копії висновку сторонам у справі та суду.
Провадження у справі № 910/11867/25 зупинено до повернення матеріалів справи до суду після проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової товарознавчої експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість її проведення).

Короткий зміст апеляційної скарги, її доводів та відзиву на апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі №910/11867/25, Антимонопольний комітет України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить її скасувати, а справу №910/11867/25 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

При цьому скаржник зазначає, що прийняття ухвали щодо призначення та проведення судової експертизи та зупинення провадження у справі №910/11867/25 має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку (постанова Верховного Суду від 07.11.2024 у справі №910/3313/21), втручання у дискреційні повноваження Комітету та уникнення від відповідальності суб`єктів господарювання (у разі встановлення Комітетом порушення законодавства про захист економічної конкуренції), а, отже, підлягає скасуванню.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі №910/11867/25 - без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І. П., судді: Демидова А. М., Владимиренко С. В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі № 910/11867/25 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.01.2026.

08.01.2026 матеріали справи № 910/11867/25 надійшли на запит до Північного апеляційного господарського суду.

Присутні у судовому засіданні 28.01.2026 представники відповідача просили задовольнити апеляційну скаргу.

Присутній у судовому засіданні 28.01.2026 представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Розглянувши подання Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства від 20.05.2025 № 128-01/211-п і відповідні матеріали, 14.07.2025 Держаний уповноважений Антимонопольного комітету України видав розпорядження №07/139-р, на підставі якого розпочато розгляд справи №128-26.13/93-25 за ознаками вчинення порушень, передбачених частиною першою статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер".

22.09.2025 через підсистему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним і скасування розпорядження Заступника Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 14 липня 2025 року № 07/139-р "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" в частині щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2025 відкрито провадження у справі №910/11867/25 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

12.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер" надійшло клопотання про призначення у справі комплексної економічної та товарознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче судове засідання, запропоновано Антимонопольному комітету України надати заперечення в порядку ст. 167 Господарського процесуального кодексу України протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали та надати письмові пояснення на клопотання позивача про призначення у справі експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі №910/11867/25 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер" про призначення комплексної економічної та товарознавчої судової експертизи, призначено у справі № 910/11867/25 комплексну економічну та товарознавчу судову експертизу, зупинено провадження на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами частин 1-4 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до статті 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5) (далі - Рекомендації).

Згідно з пунктом 1.1 розділу ІІІ Рекомендацій одним з основних завдань експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг.

Пунктом 2.1 розділу ІІІ Рекомендацій визначені основні завдання експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій, до яких, зокрема відносять визначення документальної обґрунтованості розрахунків, складу витрат та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;
4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
5) як розподілити між сторонами судові витрати;
6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Призначаючи експертизу суд першої інстанції зазначає, що мають бути підстави вважати, що є ознаки вчинення відповідного правопорушення позивачем, наявність ознак впливу на конкуренцію, це і має бути досліджено в рамках розгляду справи, чому сприятиме призначення експертизи

У постанові від 25.02.2021 у справі № 910/1668/19 Верховний Суду (пункти 6.53, 6.54) виснував, що системний аналіз частини першої статті 101 ГПК України та частини першої статті 99 ГІІК України дає підстави дійти висновку, що суд призначає експертизу у випадку коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи. При цьому за змістом частини другої статті 99 ГПК України питання про задоволення клопотання про призначення експертизи не залежить від обґрунтованості підстав для проведення експертизи, якщо сторона не обґрунтовує та не доводить обставини, які перешкоджали самостійному наданню висновків експерта.

В оскарженій ухвалі судом першої інстанції поставлені на вирішення експерта питання, які стосуються встановлення роздрібних цін на світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів) та споживчих характеристик таких товарів, а також кількості АЗС в Україні, які працювали в період з 01.01.2023 по 30.06.2025 та відпускали світлі нафтопродукти із використанням довірчих документів (паливних карток, талонів).

Відповідно до частини другої статті 76 ГПК предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом спору в даній справі, отже, і доказування, є встановлення законності підстав для прийняття розпорядження та передбачених статтею 59 Закону для визнання його недійсним чи скасування.

Згідно з підпунктом 1.1 Розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Рекомендації № 53/5) основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів на підприємствах, в установах, організаціях і їх структурних підрозділах періоду їх утворення; документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг; документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами; документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; тощо.

Основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є проведення аналізу показників фінансово-економічного стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо) підприємства/організації; структури майна та джерел його придбання; визначення документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами; документальної обґрунтованості аналізу складу витрат; документальної обґрунтованості розрахунків плати за оренду майна; тощо (підпункт 2.1 Розділу III Рекомендацій № 53/5).

Основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій є визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів; документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку банків їх фінансово- -господарської діяльності; тощо (підпункт 3.1 Розділу III Рекомендацій № 53/5).

Основними завданнями товарознавчої експертизи є визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; тощо (підпункт 1.2 Розділу IV Рекомендацій № 53/5).

В той час, як в оскарженій ухвалі запропоновано дослідження розпорядження на предмет можливості підтвердити чи спростувати певні правові висновки. Зважаючи на наведене, вирішення питань, що належать до компетенції органів Комітету, не належить до завдань економічної та товарознавчої експертизи.

Призначена судом експертиза не може бути віднесена до економічної та товарознавчої експертизи відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (наказ Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5), а також відповідно до Рекомендацій № 53/5 щодо підготовки та призначення судових експертиз. Питання, поставлені в оскарженій ухвалі, виходять за межі компетенції експертів і відносяться до сфери правової оцінки фактів, що є виключною компетенцією суду або органів Комітету, а не предметом економічної та товарознавчої експертизи.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (наказ Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5) експерту забороняється вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права. Також частиною шостою статті 99 ГПК визначено, що питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

При застосуванні законодавства про захист економічної конкуренції саме АМК володіє спеціальними знаннями та наділений повноваженнями робити висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено повноваження Комітету, зокрема у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної Антимонопольний комітет України, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 7 Антимонопольний комітет України має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку (у сфері медіа - за методиками, погодженими з Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення), а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на відповідному ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Комітету від 05.03.2002 №49-р, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за №317/6605.

Однак, господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.

У даному контексті суд наголошує на тому, що встановлення порушення конкурентного законодавства, встановлення наявності чи відсутності саме монопольного (домінуючого) становища товариства на певному товарному ринку, визначення меж товарного ринку є виключною компетенцію органу Антимонопольного комітету України та може бути здійснено лише за результатами спеціального дослідження в порядку передбаченому Методикою, яке включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку, причому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об`єктів аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку тощо на підставі інформації, що може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища. Тобто, не підлягає вирішенню експертом (постанова Верховного Суду від 30.07.2024 у справі №910/2352/21).

Видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер (див. постанови Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №922/3600/17, від 29.05.2018 у справі №910/13968/17, від 23.05.2018 у справі №910/14682/17, від 27.02.2020 у справі №922/2695/19, від 18.01.2022 у справі №910/17572/20).

При цьому Верховний Суд у постановах від 05.03.2020 у справі №910/2921/19, від 18.01.2024 у справі № 910/1599/23, надаючи тлумачення положенням Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначив, що здійснення системної оцінки та кваліфікації дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання, як і уточнення кваліфікації одних і тих самих дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання в межах відповідних (тобто тих, що співвідносяться як загальні та спеціальні) приписів, що містяться в різних частинах статті 13 Закону, відноситься до виключних (дискреційних) повноважень органів АМК.

Отже, призначаючи експертизу в межах даної справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність спеціальних знань у сфері економіки та товарознавства, оскільки фактично поставлені питання на вирішення експертизи стосуються виключних повноважень Антимонопольного комітету України стосовно встановлення порушення конкурентного законодавства, встановлення наявності чи відсутності монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на певному товарному ринку, яке проводиться на підставі спеціального дослідження.

Стаття 228 ГПК України передбачає такий вид зупинення провадження у справі як факультативний, тобто необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення судової експертизи.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Необґрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Так, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Партнер" про призначення у справі комплексної економічної та товарознавчої експертизи задоволенню не підлягає.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, враховано доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Антимонопольного комітету України підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду - скасуванню як така, що прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права.

Розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2025 у справі №910/11867/25 скасувати.

Справу № 910/11867/25 передати до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська 

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко