МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/4158/25 
Провадження № 2/210/135/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
08 квітня 2026 року          
Металургійний районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого-судді:    Скотар Р.Є.,
за участі секретаря судового засідання: Колос Д.В.,
позивача      ОСОБА_1 ,
представника позивача   Зайцева О.В.,
представника відповідача   Краснова К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом адвоката Зайцева Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
Представник позивачів звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд: стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 суму матеріального збитку, у розмірі 246618,39 грн, стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн, стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн, стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2466,18 грн, витрати на залучення експерта у розмірі 13000,00 грн без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.02.2025 року інспектором ППП в м. Кривий Ріг ДПП в Дніпропетровській області Терлецьким В.С. відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 256188. Відповідно до вказаного протоколу ЕПР 1 №256188 25.02.2025 року о 13 год. 53 хв. в м. Кривий Ріг на регульованому перехресті вулиць Кобилянського та Довкілля водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 при ввімкненому зеленому сигналі світлофору під час здійснення маневру у розворот не надав дорогу, не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у зв`язку із чим ОСОБА_3 порушено вимоги п. 16.6 ПДР України.
19.03.2025 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу в рамках справи № 210/1233/25 винесено постанову. Відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. На момент ДТП автомобіль Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в АТ «СК «Країна», поліс № 222063182. 
21.04.2025 року судовим експертом Рейнюк О.В. на підставі заяви ОСОБА_2 складено висновок № 45/25, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваного автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 складає 575001,14 грн. Окрім цього в описовій частині висновку експертом зазначено, що вартість відновлювального ремонту складає 611804,52 грн. На підставі додаткової заяви від ОСОБА_2 складено висновок експерта № 88/25 транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 у аварійному стані на момент ДТП 25.02.2025 року складає 168382,75 грн. Відповідно до листа № 2140 від 10.04.2025 року, за результатом розгляду матеріалів страхової справи АТ «СК «Країна» прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн. НА даний час ОСОБА_2 в повному обсязі не відшкодовано майнову шкоду, спричинену ДТП, оскільки її залишок складає 246618,39 грн.
Також зазначив, що в результаті ДТП, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазнали моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях та переживаннях за життя та здоров`я. Спричинення позивачам моральної шкоди також обґрунтовується наявність нераціонального використання власного часу та життєвої енергії, потребою витрачати кошти на подальшу необхідність відстоювати права у суді.
Рух по справі
Ухвалою суду від 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 134).
У зв`язку з неявкою сторін, ненаданням відзиву розгляд справи відкладався.
Аргументи учасників справи
12 серпня 2025 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України О. Кушнір надійшов відзив на позов, в якому зазначила, що у даному випадку експертом повинно було бути проведене експертне дослідження, а не експертиза, крім того, висновки експертиз були проведені на підставі нормативно-правових актів які на момент проведення експертизи вже втратили чинність. Також, матеріальна шкода значно завищена шляхом взяття для розрахунку ціни більш дорогих деталей. Експертом було безпідставно розраховано ринкову вартість автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 та не було встановлено вартість утилізації даного КТЗ у зв`язку з чим фактично не можливо встановити розмір шкоди, оскільки у даному випадку цей розмір становить різницю між ринковою вартістю ктз до ДТП та вартістю утилізації даного ктз.
Також зазначила, що позивачем в підтвердження свої доводів про заподіяння йому моральної шкоди не надано належних доказів не тільки про необхідність застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми, а й доказів втрати чи погіршення таких зв`язків, наявності взаємозв`язку між шкодою та діями посадової особи. Враховуючи викладене просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
11 листопада 2025 року від представника позивачів – адвоката Зайцева О.В. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що на переконання сторони позивача надані висновки експертиз повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема ч. 5 ст. 106 ЦПК України. Крім того, 16.10.205 року Металургійним районним судом м. Кривого Рогу проведено допит експерта ОСОБА_5 , який під час допиту довів правильність складених висновків та їх відповідність вимогам чинного законодавства. Також зазначив, що через порушення приписів ПДР з боку інспектора ППП в м. Кривий Ріг ДПП в Дніпропетровській області Сидороя Т.В. позивачам спричинено моральної шкоди, оскільки після ДТП у позивачів сформувалось розуміння власної безпорадності через залишення їх відповідачем на одинці в скрутній ситуації, у зв`язку із чим останнім доводиться відстоювати власну правоту та поновлювати власні інтереси через судовий процес. Враховуючи викладене просить задовольнити позов в повному обсязі.
27 листопада 2025 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України К. Краснова надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що під час допиту в Металургійному районному суді м. Кривого Рогу судовому експерту Рейнюку О.В. було задано питання чому було проведено саме судову експертизу, а ні дослідження як це передбачено інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, на що останній відповів, що він керувався ЗУ «Про судову експертизу» оскільки Закон України має вищу юридичну силу ніж інструкції на науково-методичні рекомендації. Зазначені висновки експерта ОСОБА_5 не можуть братися до уваги оскільки самі експертизи були проведені з суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства у зв`язку з чим розмір матеріальної шкоди не відповідає дійсності. Також зазначив, що позивачем в підтвердження свої доводів про заподіяння йому моральної шкоди не надано належних доказів не тільки про необхідність застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми, а й доказів втрати чи погіршення таких зв`язків, наявності взаємозв`язку між шкодою та діями посадової особи. Враховуючи викладене просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні присутня не була скориставшись правом представництва.
Позивач ОСОБА_1 та представник – адвокат Зайцев О.В. в судовому засіданні, кожен окремо позов підтримали, просили задовольнити.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Краснов К.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань до суду не надходило.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
25.02.2025 року о 13 год. 53 хв. в м. Кривий Ріг на регульованому перехресті вулиць Кобилянського та Довкілля водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 при ввімкненому зеленому сигналі світлофору під час здійснення маневру у розворот не надав дорогу, не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків Департаменту патрульної поліції. БК 475609.
Постановою від 18 вересня 2024 року Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі 210/5160/24 було визнано винним Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. (а.с.5-6).
Транспортний засіб Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.18).
На момент ДТП транспортний засіб Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 було забезпечено страховим полісом АТ «Страхова компанія «КРАЇНА».
11 березня 2025 року судовим експертом Рейнюк О.В., в присутності власника ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було складено протокол огляду транспортного засобу Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 та зафіксовано об`єм пошкоджень (а.с. 65-67).
21 березня 2025 року судовим експертом Рейнюк О.В., в присутності водія ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було складено протокол додаткового огляду транспортного засобу Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 та зафіксовано об`єм пошкоджень (а.с. 68-78).
Відповідно до висновку експерта транспортного-товарознавчого дослідження № 45/25 від 21 квітня 2025 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , складає: 575001,14 грн (а.с. 34-45).
З пункту 1.7. Дослідження судовим експертом визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 , складає 611804,52 грн, ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу складає – 575001,14 грн (а.с.44).
Відповідно до Додатку № 2 висновку № 45/25 від 21 квітня 2025 року ринкова вартість досліджуваного КТЗ «Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 складає 575001,14 грн (а.с. 60-62).
Відповідно до висновку експерта транспортного-товарознавчого дослідження № 88/25 від 05 травня 2025 року вартість пошкодженого автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , у аварійному стані на момент ДТП 25 лютого 2025 року складає 168382,75 грн (а.с. 83-95).
За проведення транспортного-товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля в аварійному стані ОСОБА_2 25.04.2025 року сплатила на користь експерта ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 5000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 2.121237603.1 від 25.04.2025 року (а.с.82).
За проведення транспортного-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку ОСОБА_2 05.03.2025 року сплатила на користь експерта ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією 1.101806713.1 від 05.03.2025 року (а.с.33).
Відповідно до листа Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» від 10.04.2025 року № 2140 за результатами розгляду матеріалів страхової справи АТ «СК «КРАЇНА» прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн (а.с.128). 
Згідно листа ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 09 травня 2025 року № 3-320аз/41/19/1/02-2025 згідно Наказу ДПП № 1274 о/с від 11.10.2021 року старший лейтенант поліції ОСОБА_3 проходить службу в ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП на посаді інспектора взводу № 3 роти № 2 батальону № 2. Відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 3 роти № 2 батальону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області перебував на службі з 07:00 25.02.2025 року до 19:00 25.02.2025 року (а.с.131).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 зазначив, що має безстрокове свідоцтво, слідкує за оновленням законодавства, останнє оновлення було 12.12.2024 року, тобто у висновку зазначена актуальна інформація. На даний час існують бланки висновку а не експертного дослідження, при проведенні експертизи керувався загальною інструкцією та методикою, отже з урахуванням норм закону. Також зазначив, що згідно методики потрібно використовувати тільки оригінальні деталі, вартість яких вираховується за формулою та законом, отже вартість авто за хвилину до ДТП вірна. Підтвердив правильність висновків та оплати за експертні висновки.
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Приписами статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо вимог до Департаменту патрульної поліції національної поліції України про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У статтях 55, 56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про національну поліцію» Держава, відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією або бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.
Обставина того, що на момент ДТП ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з Департаментом патрульної поліції Національної поліції України не заперечується учасниками справи, тому в силу приписів ч.1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.
Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено обов`язок юридичної або фізичної особи відшкодовувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 1188 ЦК України).
Частиною першою статті 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі в редакції чинній на час настання ДТП) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Транспортний засіб Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Відповідно до висновку експерта транспортного-товарознавчого дослідження № 45/25 від 21 квітня 2025 року вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , складає: 575001,14 грн.
З пункту 1.7. Дослідження судовим експертом визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 , складає 611804,52 грн, ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу складає – 575001,14 грн, отже є фізично знищеним, адже його ремонт в декілька разів дорожчий за вартість автомобіля.
Відповідно до висновку експерта транспортного-товарознавчого дослідження № 88/25 від 05 травня 2025 року вартість пошкодженого автомобіля Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , у аварійному стані на момент ДТП 25 лютого 2025 року складає 168382,75 грн.
На момент ДТП транспортний засіб Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 було забезпечено страховим полісом АТ «Страхова компанія «КРАЇНА».
Відповідно до листа Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» від 10.04.2025 року № 2140 за результатами розгляду матеріалів страхової справи АТ «СК «КРАЇНА» прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн (а.с.128). 
З огляду на наведене, беручи до уваги, що станом на час розгляду справи АТ «СК «КРАЇНА»виплачено  ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 160000,00 грн, отже, різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП (575001,14 грн) та після дорожньо-транспортної пригоди становить 168382,75 грн, що за вирахуванням виплаченого страхового відшкодування у розмірі 160000,00 грн становить 246618,39 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо доводів представника відповідача про те, що експертом повинно бути проведене експертне дослідження а не експертиза.
Відповідно до висновку Верховного суду викладеного в постанові від 18.04.2024 року по справі №701/453/21, провадження №61-10931св23: ''Аргументи касаційної скарги на те, що висновок експертного авто-товарознавчого дослідження від 20 червня 2019 року № 75, складений судовим експертом - автотоварознавцем Почтаренком О.Г. на замовлення ОСОБА_2 , є неналежним та недопустимим доказом, є помилковими з таких підстав.
У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Зазначений висновок було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний висновок не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, а особа, яка його виконувала, має кваліфікацію судового експерта з правом проведення авто-товарознавчих експертиз за спеціальністю «Визначення вартості автотранспортних засобів, розміру матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу, стаж експертної роботи більше 10 років, тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються.
Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі №761/15232/18 (провадження №61-19661св20).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право: проводити на договірних засадах експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, з урахуванням обмежень, передбачених законом.
Як зазначено вище, висновок експерта Рейнюк О.В. № 45/45 від 21.04.2025 року складено на договірних засадах, тому висновок експертного дослідження складено з урахуванням особливостей його оформлення згідно п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка не вимагає, щоб висновок містив посилання, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що висновок експерта Рейнюк О.В. № 45/45 від 21.04.2025 року є належним доказом у даній справі.
Крім того, відповідачем не було спростовано висновок експерта Рейнюк О.В. № 45/45 від 21.04.2025 року.
Враховуючи викладене, матеріального збитку становить 575001,14 грн, виплата страховиком страхового відшкодування здійснена на суму 160000,008 грн, ринкова вартість автомобіля позивача в аварійному стані становить 168382,75 грн (575001,14 – 160000,00 – 168382,75 = 246618,39), отже позовні вимоги на суму 246618,39 грн підлягають задоволенню, як такі, що підтвердженні матеріалами справи.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.
Позивачами вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 гривень на користь ОСОБА_2 та 50000,00 грн на користь ОСОБА_1 мотивовані тим, що ОСОБА_3 їм заподіяно моральної шкоди і в результаті переживань за фактично знищений автомобіль Позивачі знаходилися і знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, викликаному суттєвими змінами звичайного устрою життя позивачів, що переросло в моральні страждання.
Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем.
Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є Департамент патрульної поліції та Державна казначейська служба України. Кошти на відшкодування моральної шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16).
Однак на думку суду зазначені Позивачами суми є завищеними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, не ґрунтуються на засадах розумності та справедливості, а тому суми відшкодування слід визначити у розмірі 5 000,00 гривень на користь ОСОБА_2 та 5000,00 грн на користь ОСОБА_1 .
Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з того, що наслідки аварії дійсно ускладнили життя позивачів, характеру та обсягу душевних страждань, яких позивачі зазнали та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду справи 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені належними, допустимими та достатніми доказами, через що підлягають частковому задоволенню.
Крім того, за проведення транспортного-товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля в аварійному стані ОСОБА_2 25.04.2025 року сплатила на користь експерта ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 5000,00 гривень, за проведення транспортного-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку ОСОБА_2 05.03.2025 року сплатила на користь експерта ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 8000,00 гривень.
Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача ОСОБА_2 матеріальну шкоду заподіяну в результаті ДТП у розмірі 246618,39 грн, стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн, на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн, а також стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача ОСОБА_2 витрати пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 13000,00 грн.
Щодо судових витрат
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Позивачі при подачі позову сплатили судовий збір у розмірі 2466,18 грн (квитанція № 9291-0141-2122-0604 від 11.06.2025 року, отже зазначені витрати повинні бути відшкодовані відповідачем пропорційно до частини задоволених вимог.
Оскільки судом задоволені вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на 74,97 %, з останнього на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 1848,90 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247 ч.2, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов адвоката Зайцева Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити частково.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 25.02.2025 року у розмірі 246618,39 грн (двісті сорок шість тисяч шістсот вісімнадцять гривень тридцять дев`ять копійок).
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 25.02.2025 року у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 25.02.2025 року у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 45/25 від 21.07.2025 року у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 88/25 від 05.05.2025 року у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, що разом складає 13000,00 грн (тринадцять тисяч гривень).
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 суму сплаченого судового збору у розмірі 1848,90 грн (одна тисяча вісімсот сорок вісім гривень дев`яносто копійок).
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 ( АДРЕСА_1 );
- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ( АДРЕСА_1 );
- відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (ЄДРПОУ 40108646, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3);
- третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя: Р. Є. Скотар