Справа № 203/2367/23
Провадження № 2/0203/41/2026

ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді      Колесніченко О.В.,
за участі секретаря      Шовкопляса М.О.,
представника первісного позивача   Величка В.Ю.,
представника первісного відповідача  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу у паперовій формі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог – ОСОБА_3 , Дніпровська міська рада, про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – ОСОБА_3 , про визнання права власності, - 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2023 року ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» за представництва адвоката Величка В.Ю. пред`явило через суд позов до ОСОБА_2 на предмет визнання за Товариством права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., обґрунтовуючи такі вимоги наступним. 25 липня 2016 року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_3 одержав в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2 . 15 липня 2016 р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір про спільну забудову земельної ділянки, згідно якого передбачалось спорудження житлового комплексу у складі малоповерхових житлових будинків (таунхаусів), фінансування будівництва яких мав здійснити позивач, та багатоповерхових будинків, будівництво яких мало бути здійснене за кошти ОСОБА_3 , а розподіл збудованого нерухомого майна здійснювався відповідно до фінансування будівництва. Сертифікатом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 18 грудня 2017 року засвідчено відповідність закінчених будівництвом секцій № № НОМЕР_1 – НОМЕР_2 багатоквартирних житлових будинків на вказаному будівельному майданчику та 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності. Рішенням виконкому Дніпровської міської ради від 08 серпня 2018 року присвоєно адресу новозбудованим будинкам. 28 квітня 2023 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Дніпра з метою реєстрації свого права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , побудований згідно вказаного вище договору, проте одержав рішення про відмову у державній реєстрації, оскільки право власності на це майно вже зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 (запис про право власності № 42499221). Підставою для реєстрації прав на нерухоме майно за відповідачем став висновок ФОП ОСОБА_4 щодо можливості поділу об`єкту нерухомого майна, технічний паспорт та рішення виконкому Дніпровської міськради. Оскільки відповідач не брав участі в будівництві спірного нерухомого майна чи фінансуванні його спорудження, а цей об`єкт нерухомого майна створений за кошти позивача та на підставі договору позивача з користувачем земельної ділянки під забудову, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73, 7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати запис про право власності № 42499221, судові витрати у справі покласти на відповідача.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2023 року вказана позовна заява передана судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (після зміни назви - Центрального районного суду міста Дніпра) Колесніченко О.В. 03 травня 2023 року.
З відкриттям загального позовного провадження ухвалою суду від 08 травня 2023 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її підготовка у підготовчому засіданні з обміном учасниками справи змагальними заявами по суті справи з потребою у витребуванні доказів з реєстраційної служби.
28 червня 2023 року відповідач за представництва адвоката Мальцева В.П. подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав повністю, навівши на спростування доводів позивача аргументи недоведеності належними та допустимим доказами права власності Товариством на спірний житловий будинок, оскільки підставою виникнення права власності у відповідача за первісним позовом став договір про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року та відповідний Додаток № 1 у вигляді Протоколу розподілу результатів будівництва, а також Додаткова угода від 01 грудня 2017 року до договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки, відповідно до яких видно, що ОСОБА_2 здійснив 100% фінансування будівництва об`єкта, та у зв`язку з чим має право на реєстрацію права власності на об`єкт будівництва в цілому у приватну власність, а ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» та ОСОБА_3 не мають жодних претензій та/або вимог стосовно виконання умови договору, а тому саме відповідач за первісним позовом є власником нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2385297612101 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно, жодні права позивача не були порушені, оскільки позивач за первісним позов ніколи і не був власником спірного нерухомого майна відносно якого пред`явлений безпідставний позов, тоді як ОСОБА_2 набув виключно на законних правових підставах повного фінансування будівництва право власності, зареєстрованого згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 39989759 від 05 березня 2018 року. Так, між первісним позивачем та відповідачем укладений договір № А-101/А-102/31-ТХ про надання послуг від 28 лютого 2018 року щодо надання оплатних послуг по утриманню нерухомого майна, зовнішній комунікацій та інженерних мереж житлового комплексу, технічне обслуговування, усунення порушень в роботі комунікацій, бережно ставлення до майна замовника (яким за цим договором є ОСОБА_2 ). Крім того, первісний позивач посилається як на підставу набуття ним права власності на угоду від 15 липня 2016 року, тоді як підставою набуття права власності первісного відповідача є договір про спільну діяльність від 20 березня 2017 року з додатковою угодою від 01 грудня 2017 року. Після набуття права власності на будинок в цілому площею 391,1 кв.м. первісний відповідач здійснив поділ об`єкта на два окремі відповідно до чинного законодавства відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу від 17 травня 2021 року, та проведеної технічної інвентаризації, тоді як первісний позивач вводить суд в оману щодо свого права на вказаний житловий будинок, а надані ним документи не підтверджують його права власності, зокрема, договір про спільну забудову земельної ділянки містить суперечливі дані: – у розділі 1 договору вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:06:033:0128 знаходиться у сторони-2 (третя особа) на праві оренди відповідно до договору оренди землі від 25 липня 2017 року, тоді як сам договорів оренди підписаний раніше набуття права оренди за земельну ділянку – 15 липня 2016 року, а також договір містить інші невідповідності. 
Крім того, поданий позивачем сертифікат ДП № 162173520978, яким засвідчено відповідність об`єкта підтверджує введення в експлуатацію інших об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 120100000:06:033:0133 по АДРЕСА_3 , а спірний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:06:033:128. Одночасно представник первісного відповідача наголошував на пропуску строку позовної давності позивачем, оскільки про набуття права власності ОСОБА_2 позивач був обізнаний саме 5 березня 2018 року. Зважаючи на викладені обставини представник відповідача наполягав на відмові у позові Товариства. (т.1 а.с.139-145).
28 червня 2023 року відповідач ОСОБА_2 , за представництва адвоката Мальцева В.П. подав зустрічний позов до ТОВ «Комфорт Сіті Люкс», визначивши третьою особою без самостійних вимог ОСОБА_3 , на предмет визнання за ним, ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 192 кв.м., житловою 73,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2385297612101, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:06:033:0128 (т.1 а.с.175-179), обґрунтовуючи такі вимоги тим, що 20 березня 2017 року укладений договір про спільну діяльність між ОСОБА_3 (сторона-1), ОСОБА_2 (сторона-2), ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» (сторона-3), додатковою угодою до якого від 01 грудня 2017 року передбачено, що сторони домовились, що в зв`язку з фінансуванням будівництва об`єкта виключно стороною-2 (тобто ОСОБА_2 ) розподіл результатів будівництва здійснюється наступним чином: сторона 1: 0% в об`єкті будівництва; сторона-2: 100% в об`єкті будівництва; сторона-3: 0% в об`єкті будівництва, у зв`язку з чим сторона 2 має право на реєстрацію права власності на об`єкт будівництва в цілому у приватну власність. За цих обставин зустрічний позивач набув право власності 05 березня 2018 року на збудований об`єкт загальною площею 391,1 кв.м., після чого вирішив провести поділ об`єкта нерухомого майна на підставі висновку щодо технічної можливості поділу від 17 травня 2021 року та проведеної технічної інвентаризації, ОСОБА_2 проведено реєстрацію двох об`єктів нерухомого майна : житловий будинок загальною площею 192,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого мана 2385297612101), і житловий будинок загальною площею 174,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого мана 2385347112101). Про те, що зустрічним позивачем право власності на спірний будинок набуто у встановленому порядку свідчить також і те, що 29 грудня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:06:033:0128, яка передана згідно акту передачі від 29 грудня 2016 раку, а право ОСОБА_2 зареєстроване 29 грудня 2016 року, номер запису в державному реєстрі прав 1842829. Натомість ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» не має прав на спірний об`єкт нерухомості, про що свідчить укладений між ОСОБА_2 та Товариством договір № А-101/А-102/31-ТХ про надання послуг від 28 лютого 2018 року, відповідно до якого Товариство прийняло на себе зобов`язання щодо надання оплатних послуг по утриманню нерухомого майна, зовнішніх комунікацій та інженерних мереж житлового комплексу, технічне обслуговування , усунення порушень в роботі комунікацій, бережного ставлення до майна замовника, яким за цим договором є ОСОБА_2 , тобто належність спірного будинку ОСОБА_5 . Товариством визнавалось протягом декількох років регулярних оплат за цим договором без заборгованості. При цьому, після набуття ОСОБА_2 права власності на будинок жодних договорів з Товариством, із тлумачення яких би убачалось, що позивач має відчужити нерухоме майно на користь відповідача, не укладалось. Зважаючи на викладене, та посилаючись на ст. 321, 328, 392 ЦК України, принцип venire contra factum proprium зустрічний позивач наполягав на задоволенні його позовних вимог.
16 серпня 2023 року ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» за представництва адвоката Величка В.Ю. подало відзив на зустрічну позовну заяву в якому зустрічні позовні вимог не визнали повністю, навівши на спростування доводів зустрічного позивача аргументи того, що, дійсно між позивачем, відповідачем та третьою особою укладений договір про спільну діяльність з забудови земельної ділянки 20 березня 2017 року, відповідно до п.4.4.1 якого позивач за зустрічним позовом має право отримати за актом розподілу свою частину об`єкту згідно умов п.3.2 договору, проте між позивачем за зустрічним позовом, відповідачем та третьою особою ніколи не укладалось акту розподілу, оскільки ОСОБА_2 не було здійснено жодного фінансування спільної діяльності з забудови земельної ділянки, а отже позивач за зустрічним позовом не набув право отримання будь-яких результатів спільної діяльності. Крім того, посилання ОСОБА_2 на документ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 про спільну діяльність з забудови земельної ділянки» датований 01 грудня 2017 року є безпідставним, оскільки Товариством з ОСОБА_2 ніколи не укладалось жодних додаткових угод до договору про спільну забудову земельної ділянки від 20 березня 2017 року, а доводи про самостійне фінансування будівництва спростовуються платіжними дорученнями, якими підтверджується факт сплати саме Товариством грошових коштів для будівництва спірного нерухомого майна, а договір про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року між Товариством, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не був реалізований до кінця, у зв`язку з відсутністю будь-якого фінансування з боку позивача за зустрічним позовом, повне фінансування будівництва спірного об`єкту здійснено виключно за рахунок власних коштів відповідача за зустрічним позовом. Натомість договір між Товариством та Кушніром від 15 липня 2016 року про спільну забудову земельної ділянки реалізований повністю. На виконання умов цього договору між відповідачем за зустрічним позовом та Обслуговуючим кооперативом 2ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро» укладено договір № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі від 18 жовтня 2016 року. Цей договір є змішаним, з елементами договору про пайову участь і договору комісії, що відповідає вимогам ст. 628 ЦК України. На виконання вимог додатку № 3 до договору 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі від 18 жовтня 2016 року відповідачем за зустрічним позовом здійснено повний розрахунок шляхом сплати коштів в розмірі 1 005 000,00 грн. в безготівковій формі згідно платіжних доручень, тому після виконання зобов`язань сторонами цього договору був підписаний Звіт про виконання договору № 1/18-10, яким підтверджено факт повного виконання умов договору та що кооперативом передано забудовнику всі результати, отримані на підставі цього договору, а в подальшому між відповідачем за зустрічним позовом та третьою особою підписаний акт розподілу результатів до договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016 року і зафіксовано розподіл об`єктів будівництва. 
Крім того, як пунктом 1.1. договору № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі від 18 жовтня 2016 року, та і п.1.1 договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки передбачалось будівництво двох житлових будинків (таунхаус) з проектними номерами А-101 та А-102, що є окремими об`єктами нерухомого майна, які після закінчення будівництва мали бути зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремі об`єкти нерухомості, що підтверджується Сертифікатом Управління ДАБК ДМР від 18 грудня 2017 року та присвоєнням поштової адреси, що підтверджується рішенням виконкому ДМР від 08 серпня 2018 року № 103, проте з метою приховування дійсного власника позивачем за зустрічним позовом було зареєстровано право власності на єдиний об`єкт, який в подальшому поділено на два окремі. Так, представник Товариства наголошував на тому, що Товариством ніколи не укладався договір № А-101/А-102/31-ТХ від 28 лютого 2018 року, ксерокопія якого долучена до зустрічного позову, а у платіжних дорученням, долучених до зустрічного позову, код платника зазначений 2642123829, тоді як РНОКПП ОСОБА_2 , НОМЕР_3 , тому вказані платіжні інструкції не підтверджують оплати ОСОБА_2 на користь ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» за таким договором. Зважаючи на викладене представник відповідача наполягав на відмові у задоволенні зустрічного позову (т.2 а.с.84-88).
Інші заяви по суті справи не подавалися.

Ухвалою суду від 02 серпня 2023 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Комфорт Сіті Люкс», третя особа без самостійних вимог – ОСОБА_3 , про визнання права власності та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про визнання права власності (т.1 а.с.240-241).
Ухвалою суду від 08 травня 2023 року вжито заходи забезпечення позову без вжиття заходів зустрічного забезпечення, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.; заборонено відповідачу ОСОБА_2 , а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом, внесення до статутного капіталу будь-яких господарських товариств чи інших юридичних осіб, передавати в іпотеку або інше забезпечення житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.; заборонено відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити будь-які ремонтні роботи (поточні та/або капітальні) житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., проводити його реконструкцію, перепланування, а також здійснювати будь-які поліпшення цього нерухомого майна; заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., крім проведення реєстраційних дії за цією ухвалою.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року ухвала місцевого суду від 08 травня 2023 року скасована; заява ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» про забезпечення позову задоволена частково; заборонено відповідачу ОСОБА_2 , а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом, проведення реконструкції, перепланування, а також здійснювання будь-якого поліпшення житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.; заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.; в задоволенні іншої частини заяви ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою суду від 16 червня 2023 року за клопотанням представника первісного позивача витребувано з відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР належним чином засвідчену копію реєстраційної справи за об`єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер нерухомого майна 2385297612101), вимоги якої виконані 26 червня 2023 року (т.1 а.с. 94-95).
Ухвалою суду від 02 серпня 2023 року за клопотанням представника первісного відповідача витребувано з відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР належним чином засвідчену копію за об`єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер нерухомого майна 1500594212101), вимоги якої виконані 16 серпня 2023 року (т.1 а.с.242-243).
Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року за клопотанням представника первісного відповідача залучено до участі у справі за первісним позовом ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» третьою особою без самостійних вимог - Дніпровську міську раду. (т.2 а.с.129-131).
Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, за клопотанням представника первісного позивача ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» у даній цивільній справі призначена почеркознавча та технічна експертиза, а провадження на час судової експертизи зупинено (т.2 а.с.134-136).
Ухвалою суду від 29 травня 2024 року провадження у справі поновлено для вирішення клопотання експерта.
Ухвалою 23 липня 2024 року клопотання судових експертів Дніпропетровського НДІСЕ задоволено частково; роз`яснено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, що в ухвалі від 17 жовтня 2023 року у цивільній справі № 203/2367/23 перед експертами поставлені питання, виходячи з призначення судом комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи, у зв`язку з чим висновок експертів має відповідати вимогам для проведення комплексної експертизи; надано в розпорядження експертів додатково до наданих документів експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_6 , відібрані судом в засіданні в залі суду 23 липня 2024 року, та інші документи, що містять вільні зразки почерку та підпису; в задоволенні пункту 3 розділу V клопотання судових експертів Дніпропетровського НДІСЕ в частині надання дозволу суду на вирізання штрихів рукописних записів, підписів та фрагментів паперу без пошкодження змісту самих документів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах – відмовлено, у зв`язку з відсутністю згоди власника документів Товариства з обмеженою відповідальність «Комфорт Сіті Люкс» на використання руйнівних методів дослідження під час експертизи, що можуть призвести до зміни первинних властивостей досліджуваних документів або до часткового знищення таких документів; провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи (т.3 а.с.117-121).
27 січня 2025 року експертами Дніпропетровського ДНІСЕ повідомлено неможливість надання висновку судового експерта (т.3 а.с.160-161).
Ухвалою суду від 30 січня 2025 року провадження у справі поновлено. 
Ухвалою суду від 05 травня 2025 року витребувано на час проведення почеркознавчої та технічної експертизи оригінали документів, що знаходяться у цивільній справі № 203/2371/23, яка перебуває в провадженні судді Центрального районного суду м. Дніпра Єдаменка С.В., а саме: 1) оригінал додаткової угоди від 01 грудня 2017 року до договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року; 2) оригінал договору № А-101/-102/31-ТХ про надання послуг від 28 лютого 2018 року; 3) оригінал протоколу розподілу результатів будівництва від 20 березня 2017 року (додаток № 1 до договору про спільну діяльність забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року (т.3 а.с.200-201), на виконання якої 22 жовтня 2025 року надані наявні документи (т.3 а.с.249-250).
Ухвалою суду від 12 травня 2025 року, що залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року, у даній цивільній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинене (т.3 а.с.211-213, 243-245).
Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року провадження у справі поновлене.
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті.

Представник первісного позивача в судовому засіданні позов Товариства підтримав повністю та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав, а зустрічний позов ОСОБА_2 не визнав в повному обсязі та наполягав на відмові у його задоволенні з наведених у відзиві підстав.
Представник первісного відповідача в судовому засіданні первісний позов не визнав в повному обсязі та наполягав на відмові у його задоволенні з наведених у відзиві підстав, а зустрічний позов підтримав повністю та наполягав на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав.
Треті особи – ОСОБА_3 та ДМР, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули, представників не уповноважили, причин неявки суду не повідомили та про відкладення розгляду не клопотали, у зв`язку з чим їх неявка згідно ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. 

Суд, вислухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням первісного позову в повному обсязі та відмову у зустрічному повністю, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс» код ЄДРПОУ 39874116 зареєстрований 03 липня 2015 року запис про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1 224 102 0000 073285, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру від 02.05.2023 року (т. 1 а.с. 8 – 11).
Співзасновниками вказаного товариства є в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які також є кінцевими бенефіціарними власниками цього підприємства.
12 лютого 2016 року між позивачем ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» (замовник) та ТОВ «Бізнеспром» (виконавець) укладений договір № 9РП/16 на виконання робочого проекту, згідно якого виконавець має виконувати функції генерального проектувальника з реконструкції громадської будівлі під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_4 (т. 3 а.с. 24-37).
20 березня 2016 року згідно наказів № 7 – № 9 позивача затверджено проектну документацію щодо реконструкції громадської будівлі під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_3 (т.3 а.с.37-40).
17 червня 2016 року Дніпровською міською радою прийняте рішення № 70/10 «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_2 ) в оренду гр. ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості)» згідно якої ОСОБА_3 було передано в оренду земельну ділянку площею 0,8738 га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 (т. 1 а.с. 126-зворот-127, т.2 а.с.63-зв-64).
01 липня 2016 року між ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» (замовник) та ПП «Експресс-Буд» (підрядник) укладений договір підряду № 1/07-С, згідно умов якого замовник замовляє, а підрядник виконує відповідно до умов даного договору роботи зі знесення будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 (т. 3 а.с. а.с.41-51). 
25 липня 2016 року між Дніпровською міською радою та ОСОБА_3 укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,8738 га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128, категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстром № 1037 (т. 1 а.с.14-21,т.2 а.с. 37-41).
Договір оренди землі від 25 липня 2016 року зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 липня 2016 року за реєстраційним № 983689512101, номер запису про речове право 15610099 (т. 1 а.с.160-зворот ).
Згідно п. 8 договору оренди землі від 25 липня 2016 року визначений сторонами строк оренди складає три роки (т. 1 а.с. 15).
Відповідно до акту приймання – передачі земельної ділянки кадастровий № 1210100000:06:033:0128 від 25 липня 2016 року ділянку було фактично передано в користування орендарю (т. 1 а.с. 22).
15 липня 2016 року між ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» та ОСОБА_3 укладений договір про спільну забудову земельної ділянки, відповідно до п.2.1. якого предметом цього договору є здійснення будівництва об`єкту за рахунок його фінансування сторонами, із метою отримання у власність об`єкта будівництва у тих обсягах, що визначені у даному договорі (т. 1 а.с. 23 – 28).
Згідно п.1.1. договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016 року об`єкт будівництва – житловий комплекс у складі малоповерхових житлових будинків (таунхаусів) та багатоповерхових житлових будинків, який планується збудувати у місті Дніпрі за адресою: вул. Сергія Подолинського, 31 та АДРЕСА_2 відповідно до розробленої та затвердженої у встановленому законодавством порядку проектно-кошторисної документації на земельних ділянках.
Згідно п. 1.2. договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016 року земельні ділянки – 1) земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), загальною площею 0,8738 га, що має кадастровий № 1210100000:06:033:0128 та знаходиться у сторони 2 ( ОСОБА_3 ) на праві оренди відповідно до договору оренди землі від 25 липня 2017 року, укладеного на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 70/10 від 17.06.2016 р.; 2) земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ), загальною площею 3,2289 га, що має кадастровий № 1210100000:06:033:0133 та знаходиться у сторони 2 ( ОСОБА_3 ) на праві оренди відповідно до договору оренди землі від 07 липня 2016 року, укладеного на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 51/8 від 18 травня 2016 року.
Відповідно до п. 3.1. договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016 року сторони домовились, що розподіл результатів будівництва здійснюється в порядку та на умовах, визначених сторонами в додатку № 1: протокол розподілу результатів будівництва, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно протоколу розподілу результатів будівництва від 15 липня 2016 року до договору про спільну забудову земельної ділянки від 15 липня 2016 року сторони погодили наступний розподіл: ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» – малоповерхові житлові будинки (таунхауси), ОСОБА_3 – секції багатоповерхових будинків житлового комплексу (т. 1 а.с. 29).
Крім того, 18 жовтня 2016 року між ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Комфорт Сіті Дніпро» укладений договір № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі (т. 3 а.с. 9-12).
Відповідно до п. 1.1. договору кооператив зобов`язується за дорученням забудовника (позивач) за винагороду вчинити від свого імені за рахунок забудовника укладання та контроль виконання договору з генеральним підрядником для здійснення будівництва житлових будинків (таунхауси), які знаходитимуться за адресою: АДРЕСА_1 з наступними базовими характеристиками: проектні номери об`єктів – А101, А102, орієнтовна загальна площа (з урахуванням вбудованого гаражу): А101 – 175,5 кв.м., А102 – 175,5 кв.м., також визначені технічні характеристики котеджів. 
Згідно п. 1.2. договору № 1/18-10 від 18 жовтня 2016 року конкретні умови здійснення правочинів, максимальні ціни, а також інші вказівки щодо угод, згаданих у п.п. 1 даного договору, приводяться у додатку 1 до цього договору.
Згідно додатку № 1 до договору № 1/18-10 від 18 жовтня 2016 року сукупна максимальна вартість договору з генеральним підрядником для здійснення будівництва не може перевищувати 1 000 000,00 грн., у вказану суму мають бути включені витрати на закупівлю будівельних матеріалів та витрати на оплату послуг генерального підрядника; виконання будівельних робіт та введення житлових будинків (таунхаусів) в експлуатацію має бути здійснене в строк до 31 грудня 2017 року (т. 3 а.с. 13).
Згідно додатку № 2 до договору № 1/18-10 від 18 жовтня 2016 року на момент укладання цього договору розмір внесків (вступного, пайового) становить 1 005 000, 00 грн. Внески сплачуються за наступним графіком: вступний внесок в сумі 5 000,00 грн. та пай в сумі 1 000 000,00 грн. – в строк не пізніше 30 липня 2018 року (т. 3 а.с.14). 
Згідно додатку № 3 до договору № 1/18-10 від 18 жовтня 2016 року на сторонами погоджені графічні матеріали щодо майбутніх об`єктів будівництва (т. 3 а.с.15). 
Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро» код ЄДРПОУ 40546516 зареєстрований 06 червня 2016 року запис про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1 224 102 0000 077135.
29 грудня 2016 року між ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності діє Антонюк Андрій Валерійович, та ОСОБА_2 , було укладено договір суборенди земельної ділянки площею 0,0276 га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстром № 2108 (т. 1 а.с. 121-123, т.2 а.с58-60).
Договір суборенди землі від 29 грудня 2016 року за реєстром № 2108 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 грудня 2016 року за реєстраційним № 983689512101, номер запису про речове право 18402829 (т.2 а.с. 64-зворот-65).
Згідно п. 7 договору суборенди землі від 29 грудня 2016 року за реєстром № 2108 сторонами погоджено строк оренди до 25 липня 2019 року.
Крім того, 29 грудня 2016 року між ОСОБА_3 , від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_8 , та ОСОБА_2 , було укладено договір суборенди земельної ділянки площею 0,0251 га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості). Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстром № 2107.
Договір суборенди землі від 29 грудня 2016 року за реєстром № 2107 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 грудня 2016 року за реєстраційним № 983689512101, номер запису про речове право 18401246. 
Згідно п. 7 договору суборенди землі від 29 грудня 2016 року за реєстром № 2107 сторонами погоджено строк оренди до 25 липня 2019 року.
20 березня 2017 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» (в особі директора Товариства Демченка О.П.) укладено договір про спільну діяльність з забудови земельної ділянки (т. 1 а.с. 148-149, т.2 а.с.30-32).
Відповідно до п.1.1. цього договору об`єкт будівництва – житловий будинок (таунхаус), загальною орієнтовною площею 350 кв.м. (проектний № А-101/А-102), який планується збудувати відповідно до розробленої та затвердженої у встановленому законодавством порядку проектно-кошторисної документації на земельній ділянці.
Згідно п.1.2. договору від 20 березня 2017 року земельна ділянка – земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), загальною площею 0,8738 га, що має кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:06:033:0128 категорія земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02. Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), код КВЦПЗ: 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); функціональне використання: по фактичному розміщенню комплексу будинків (об`єкт житлової нерухомості).
Згідно п.2.1. договору від 20 березня 2017 року предметом даного договору є організація та здійснення будівництва об`єкту за рахунок його фінансування сторонами, із метою отримання у власність об`єкта будівництва у тих обсягах, що визначені у даному договорі. 
Згідно п.3.2. договору від 20 березня 2017 року сторони домовились про наступні істотні умов фінансової участі – сторона 1 ( ОСОБА_3 ) – 10% об`єкту будівництва, сторона 2 ( ОСОБА_2 ) – 80% об`єкту будівництва, сторона 3 (позивач) – 10% об`єкта будівництва.
Згідно п.п. 4.2.2. п.4.2. договору від 20 березня 2017 року сторона 2 ( ОСОБА_2 ) зобов`язана своєчасно та в повному обсязі здійснити фінансування будівництва згідно п. 3.2. цього договору. 
Відповідачем також була надана додаткова угода від 01 грудня 2017 року до договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року (т.3 а.с. 249), підписана від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» в особі директора Демченка О.П., згідно якої зазначено, що у зв`язку із фінансуванням будівництва виключно стороною 2 (Рисін В.М.) розподіл результатів будівництва здійснюється наступним чином: сторона 1 ( ОСОБА_3 ) – 0% об`єкту будівництва, сторона 2 ( ОСОБА_2 ) – 100% об`єкту будівництва, сторона 3 (позивач) – 0% об`єкта будівництва.
Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4239-25 від 22 січня 2026 року підпис від імені ОСОБА_6 , що розміщений в графі «Сторона 3» Додаткової угоди від 01 грудня 2017 року до Договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року – виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_6 , що розміщений в графі «Сторона 3» Протоколу розподілу результатів будівництва від 20 березня 2017 року (додаток № 1 до договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року) – виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою; у зв`язку з тим, що клопотання судового експерта № 11208/05-16/13-25 від 02 грудня 2025 року не виконано, питання: «Чи виконано підпис від імені колишнього директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс» ОСОБА_6 у Договорі № А-101/А-102/31-ТХ про надання послуг від 28 лютого 2018 року тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?» не вирішувалось. (т.4 а.с.23-34).
З цих підстав, при вирішення цивільної справи суд не приймає до уваги додаткову угоду від 01 грудня 2017 року до договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року. 
09 листопада 2017 року згідно наказу позивача № 1/08-11 затверджено проектну документацію (з коригуваннями) будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_5 (т. 3 а.с. 40).
07 грудня 2017 року було затверджено акт готовності об`єкту до експлуатації щодо житлового комплексу по АДРЕСА_6 : секції 10, АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 та 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності з присадибними ділянками» клас наслідків (відповідальності) СС2, 49054, АДРЕСА_5 (т. 3 а.с.17-23). 
Відповідно до сертифікату серії ДП № 162173520978, виданого 18 грудня 2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 07 грудня 2017 року, засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкту «Будівництво житлового комплексу по АДРЕСА_6 : секції 10, АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 та 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності з присадибними ділянками» клас наслідків (відповідальності) СС2, АДРЕСА_9 , загальна площа – 20 463,0 кв.м., загальна площа будинків та квартир – 10 123,0 кв.м., площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень – 3 074,9 к.м., площа паркінгу – 2361,0 кв.м., площа приміщень інженерно-технічного призначення – 240 кв.м.» (т. 1 а.с. 30).
Згідно вказаного сертифікату замовником об`єкта вказані ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» та ОСОБА_3 , генеральним проектувальником – ФОП ОСОБА_9 , генеральним підрядником – ПП «Експресс-Буд».
Доводи представника первісного відповідача про те, що зазначений сертифікат не має відношення до прийняття в експлуатацію спірного будинку і відноситься до іншої земельної ділянки, не можуть бути взяті до уваги, оскільки в самому сертифікаті прямо зазначено, що він стосується житлового комплексу, розташованого як по АДРЕСА_3 , так і по АДРЕСА_2 та складається, зокрема, з 33 двоповерхових зблокованих житлових будинків підвищеної комфортності. При цьому, посилання на кадастровий номер конкретної земельної ділянки даний сертифікат не містить. Крім того, згідно реєстраційної справи щодо первинної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 серед документів, наданих для проведення такої реєстрації, додана, зокрема, і копія сертифікату серії ДП № 162173520978 (т. 2 а.с. 23).
Первісним позивачем згідно платіжних доручень від 27 жовтня 2017 року № 262, 07 листопада 2017 року № 271, 10 листопада 2017 року № 280, 22 грудня 2017 року № 300 та 22 березня 2018 року № 360 перераховано ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро» за договором від 18 жовтня 2016 року грошові кошти на загальну суму 1 005 000,00 грн. (т 1 а.с. 83-87).
07 грудня 2017 року Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро» складений звіт до договору № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі, згідно якого ним було укладено договір генерального підряду з ПП «Експресс-Буд» та здійснено контроль за виконанням генпідряднику договірних зобов`язань. Розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за ці послуги становить 1 000 000,00 грн. (т. 3 а.с. 16).
Дані вказаного звіту повністю узгоджується з відомостями сертифікату серії ДП № 162173520978 щодо юридичної особи – генерального підрядника.
22 грудня 2017 року між позивачем та ОСОБА_3 складений акт розподілу результатів по Договору про спільну забудову земельної ділянки від 15.07.2016 р., в якому визначено розподіл новозбудованого майна між сторонами договору (т. 3 а.с. 6-8).
Згідно цього акту пусковий комплекс № 1 секції 10-12 багатоповерхового будинку передаються Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «КОМФОРТ СІТІ ДНІПРО», два двоповерхових житлових будинка підвищеної комфортності –ТОВ «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» (згідно договору № 1/18-10 про пайову участь в обслуговуючому кооперативі від 18 жовтня 2016 року), решта двоповерхових житлових будинків підвищеної комфортності – фізичним особам згідно відповідних договорів. 
08 лютого 2018 року виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення № 103 «Про продовження вулиці Барвінківської та упорядкування адресації житлових будинків (Центральний район)», яким продовжено вказану вулицю та присвоєно адреси новозбудованим будинкам, зокрема буд. АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 133). 
05 березня 2018 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно – Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Денисенко Артуром Сергійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 39989759 згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 391,1 кв.м., житловою площею 144,4 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 1500594212101) на земельній ділянці з кадастровим № 1210100000:06:033:0128 на підставі договору про спільну діяльність від 20 березня 2017 року (т. 2 а.с. 8).
17 травня 2021 року ФОП ОСОБА_4 , який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури серії АЕ № 004476 за професією «експерт» категорії «інженер з інвентаризації нерухомого майна» склав висновок № 170521/1 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна – житлового будинок А-2 (загальною площею 3841 кв.м., житловою площею 144,4 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 на два об`єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. А-2 загальною площею 192,1 кв.м. житловою площею 70,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок літ. А-2 загальною площею 192 кв.м. житловою площею 73,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 42-47).
15 червня 2021 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно – приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Ліаною Леонідівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 58745061 згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 192 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 2385297612101) на земельній ділянці з кадастровим № 1210100000:06:033:0128 на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 17 травня 2021 року та рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради прийнято рішення від 08 лютого 2018 року № 104 (т. 1 а.с. 53).
При цьому, суд відзначає, що рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 08 лютого 2018 року «Про продовження вулиці Барвінківської та упорядкування адресації житлових будинків (Центральний район)» має № 103 (т. 1 а.с. 133). Водночас, з відкритих відомостей Дніпровської міської ради відомо, що рішення 104, на підставі якого приватний нотаріус Вдовіна Л.Л. прийняла рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , стосується іншого суб`єкта – ПрАТ «Едем» та будівництва по АДРЕСА_10 .
Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 використовував спірний житловий будинок для проживання членів своєї родини, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Здійснював оплату за надані послуги з обслуговування будинку, що підтверджується копіями платіжних інструкцій (т. 1 а. с. 200-215).
Зустрічний позивач обґрунтовував свої позовні вимоги та своє право власності на спірний об`єкт, окрім договору про спільну діяльність з забудови земельної ділянки від 20 березня 2017 року та додаткової угоди до цього договору від 01 грудня 2017 року, також і договором № А-101/А-102/31-ТХ від 28 лютого 2018 року про надання послуг між ТОВ «Комфорт Сіті Люкс та ОСОБА_2 », наявність і укладення якого первісний позивач категорично заперечував, у зв`язку з чим судом призначалася експертиза.
Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. 
Суд зобов`язував зустрічного позивача надати оригінал договору № А-101/А-102/31-ТХ від 28 лютого 2018 року про надання послуг для проведення експертизи, проте таке клопотання експертів та вимога суду стороною зустрічного позивача не виконана, а представник в підготовчому засіданні повідомив про втрату зустрічним позивачем оригіналу цього документу.

При вирішенні як первісних та і зустрічних позовних вимог по суті суд виходить з наступного.
За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.
У статті 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 цього Кодексу).
До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва.
Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пунктом 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.
Згідно ч 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на дату видачі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради сертифікату серії ДП № 162173520978 від 18 грудня 2017 року, передбачалось наступне:
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо після видачі дозволу на виконання будівельних робіт відбулася зміна найменування замовника та/або генерального підрядника, та/або генерального проектувальника, та/або підрядника у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство, в акті готовності об`єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката вказується нове (змінене) найменування зазначених осіб (якщо згідно з формою акта та заявою цих осіб їх необхідно вказувати) із зазначенням того, що зміна найменування відбулася у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство. За наявності такого зазначення в акті готовності об`єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю не має права відмовляти у видачі сертифіката з підстави різного найменування зазначених осіб у дозволі на виконання будівельних робіт та в акті готовності об`єкта до експлуатації і в заяві про видачу сертифіката.
Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.
Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).
Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків.
Неподання таких висновків у визначений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.
Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.
Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.
Згідно п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 року № 750 (в редакції, чинній на момент видачі сертифікату серії ДП № 162173520978 від 18 грудня 2017 року): 
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі – декларація).
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.
Згідно п. п. 11 – 13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.
12. Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.
13. Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.
Підключення об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.
Згідно п.п. 23 – 25 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку.
24. Для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.
25. Орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.
Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).
Судом встановлено, що спірне нерухоме майно – житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зведено на відведеній для цього земельній ділянці, прийнято у встановленому порядку в експлуатацію, видано сертифікат відповідності. Замовником будівництва на зазначеній ділянці виступали позивач та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , при цьому згідно угоди між ними про розподіл результатів будівництва двоповерхові житлові будинки підвищеної комфортності (таунхауси) передаються саме позивачу. Позивачем також здійснено фінансування будівництва зазначеного котеджу через договір з Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро». Вказані обставини в їх сукупності дозволяють дійти висновку про виникнення у позивача права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна – спірний житловий будинок. Згідно матеріалів інвентаризації (т. 2 а.с. 43-47) спірний житловий будинок має загальну площу 192,0 кв.м., житлову площу 73,7 кв.м. 
Доводи представника первісного відповідача про відсутність у позивача можливості набути статус замовника будівництва через відсутність у нього прав на земельну ділянку під забудову або будівлі для реконструкції, суд відхиляє, оскільки на час виникнення відносин зі спорудження спірного житлового будинку (2016 – 2018 роки) вказана норма мала інший зміст.
Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній до 11 вересня 2022 року, замовник – фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. 
Доводи первісного відповідача про те, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації суд приймає до уваги, проте відзначає, що спірний житловий будинок був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 і таким чином, введений з цивільний обіг. При цьому, недостовірні (такі, що не відповідають дійсності) документи, подані для державної реєстрації права власності стосуються того, хто саме здійснював фінансування будівництва, а не факту правомірності цього будівництва на відведеній для цього земельній ділянці та прийняття завершеного будівництвом об`єкту в експлуатацію у встановленому порядку.
Щодо первинної реєстрації права власності на спірний будинок за відповідачем ОСОБА_2 суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності (див., зокрема, пункт 123 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20)).
Державна реєстрація права власності не породжує права власності, в силу державної реєстрації право власності не виникає, вона визначає лише момент, з якого право власності виникає, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.
Факт набуття права власності має передувати державній реєстрації, оскільки юридичний зміст державної реєстрації полягає у визнанні і підтвердженні державою цього факту.
Судом встановлено, що первинна реєстрація права власності на спірний житловий будинок за відповідачем ОСОБА_2 здійснена на підставі додаткової угоди від 01 грудня 2017 року, яка ніколи не підписувалась уповноваженою особою ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» і Товариством з первісним відповідачем не укладалась.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) зазначила, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. 
Наявність же сама собою на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним на підставі припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил статей 229-233 ЦК України про правочини, вчинені з дефектом волі - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Тобто як у частині першій статті 215 ЦК України, так і в статтях 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків. У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що відповідно до статті 204 ЦК України Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю на вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін (див. постанову Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-872цс17).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для цього виду договорів не вимагалася (абзац перший частини другої статті 639 ЦК України).
Підпис на правочині, для якого визначено обов`язкову письмову форму, виконує функцію підтвердження волевиявлення сторони, зафіксованого у тексті цього правочину. При цьому підпис є обов`язковим атрибутом письмової форми правочину.
Водночас укладеність договору пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх істотних його умов (див. частину першу статті 638 ЦК України). Належним підтвердженням досягнення сторонами згоди щодо визначених у договорі умов є, зокрема, їх підписи.
Відповідно до частини другої статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Тобто ЦК України передбачає можливість вважати дійсним договір, укладений з дефектами його письмової форми, зокрема й підпису, за таких умов: 1) узгодження сторонами його істотних умов, що також включає в себе волевиявлення сторін на укладення відповідного договору; 2) виконання чи часткове виконання сторонами умов договору. Розглядаючи подібні спори, суди повинні з`ясовувати, чи існує підтвердження укладення і виконання такого договору. Якщо існує, то є підстави вважати такий договір дійсним і обов`язковим для сторін, якщо ні - то договір є неукладеним.
Наведене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від установлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами.
Отже, відсутність підпису сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення, свідчить про неукладеність такого правочину.
Таким чином, у первісного відповідача (зустрічного позивача) ОСОБА_2 були відсутні правові підстави для виникнення права власності на спірне майно, при цьому, не є такою підставою і факт використання ним цього нерухомого майна, навіть за умови можливої мовчазної згоди позивача чи його обізнаності про це. 
Судом також враховується, що зустрічним позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України проведення розрахунків між ОСОБА_2 та ТОВ «Комфорт Сіті Люкс», що, зважаючи на статус первісного позивача як юридичної особи, мали бути проведені в безготівковому порядку на поточний рахунок підприємства або частковими платежами (не більше 50 тис. грн. в день) в касу підприємства з наданням відповідних прибуткових касових ордерів або чеків (у разі проведення розрахунку через РРО/ПРРО). Відсутні докази проведення інших способів розрахунку (заліку взаємної заборгованості, якщо така була, міни тощо). Твердження представника первісного відповідача про можливе здійснення розрахунками з фізичними особами (зокрема, представниками засновників) не знайшло підтвердження доказами, а вказані обставини не можуть ґрунтуватися лише виключно на показаннях свідка. 
Таким чином, зустрічним позивачем не доведено, що саме він здійснив фінансування будівництва спірного об`єкту нерухомості.
Відповідно до статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено: по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
У справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland, заява № 12742/87) від 29 листопада 1991 року та «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року (заява № 25921/02) ЄСПЛ констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути «наявним майном», або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції, це поняття охоплює як «наявне майно, так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення ЄСПЛ від 02 березня 2005 року у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» (Von Maltzan and Others v. Germany), заяви № 71916/01, 71917/01 та 10260/02). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом».
Як випливає зі змісту статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Захист цивільних прав – це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).
Доводи представника первісного відповідача про пропуск первісним позивачем строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України, суд відхиляє, оскільки за викладеними у справі № 903/602/24 висновками у п.п.85-95 постанови Великої Палати Верховного Суду № 12-19гс25 від 02 липня 2025 року строки позовної давності вважаються згідно п.п.12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України продовженими з 02 квітня 2020 року на час дії карантину від коронавірусної хвороби (COVID-19) до 30 червня 2023 року, і потім, внаслідок введеного в Україні воєнного стану – до 29 січня 2024 року, а з 30 січня 2024 року перебіг позовної давності зупинився на весь час існування воєнного стану і відповідно до проведеної кодифікації за Законом України №4434-ІХ від 14 травня 2025 року продовжив свій перебіг за ч.3 ст. 263 ЦК України з 04 вересня 2025 року. Відповідно, оскільки первісно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за заявою ОСОБА_2 , внесені на житловий будинок літ. А-2 площею 391,1 кв.м., житловою – 144,4 кв.м. 05 березня 2018 року, тобто за 2 роки до того, як перебіг строків позовної давності було продовжено на строк дії карантину та з 30 січня 2024 року взагалі зупинено, то первісний позов поданий в межах строку позовної давності.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок зведено на відведеній для цього земельній ділянці, прийнятий у встановленому порядку в експлуатацію, видано сертифікат відповідності, а замовником будівництва на зазначеній ділянці виступали первісний позивач та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , при цьому, згідно угоди між ними про розподіл результатів будівництва двоповерхові житлові будинки підвищеної комфортності (таунхауси) передаються первісному позивачу та саме ним, ТОВ «Комфорт Сіті Люкс», здійснено повне фінансування будівництва зазначеного будинку через договір з Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Комфорт Сіті Дніпро», а тому первісний позов підлягає задоволенню з визнанням за первісним позивачем права власності на спірний житловий будинок.
Таких висновків суд дійшов з урахуванням висновків постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 січня 2026 року у справі № 203/2371/23, якою залишено в силі рішення Центрального районного суду міста Дніпра від 06 жовтня 2025 року за позовом ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , треті особи без самостійних вимог – ОСОБА_3 , Дніпровська міська рада, про визнання права власності та скасування державної реєстрації, яким визнано право власності ТОВ «Комфорт Сіті Люкс» на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 192,1 кв.м., житловою площею 70,7 кв.м. (т.4 а. с. 63-70), і яке в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України є преюдиційним в частині встановлених обставин забудови земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:06:033:0128, підстав такої забудови та розподілу результатів. 
Відповідно до частин першої, другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Суд звертає увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. 
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). 
Враховуючи встановлені судом підстави задоволення основної позовної вимоги про визнання права власності на спірний житловий будинок за первісним позивачем та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, то, відповідно, для повного та ефективного захисту прав первісного позивача, підлягають задоволенню і похідні вимоги, спрямовані на відновлення правового становища первісного позивача як власника, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 червня 2021 року індексний номер 58745061, на підставі якого внесено відомості щодо речового права № 42499221 відносно спірного житлового будинку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України враховуючи результат розгляду справи судові витрати належить покласти на рахунок первісного відповідача, що складаються з судового збору за подання позовної заяви в сумі 8550,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1342,00 грн., та витрат на проведення судової експертизи в сумі 23748,48 грн., а всього – 33640,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс» (код ЄДРПОУ 39874116, адреса: 49000, м. Дніпро, вулиця Троїцька, буд.21-Г) на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.
Скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 червня 2021 року індексний номер 58745061, на підставі якого внесено відомості щодо речового права № 42499221.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог – ОСОБА_3 , Дніпровська міська рада, про визнання права власності – відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_11 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сіті Люкс» (код ЄДРПОУ 39874116, адреса: 49000, м. Дніпро, вулиця Троїцька, буд.21-Г) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8550,00 грн. та 1342,00 грн., витрати на проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи в розмірі 23 748,48 грн., а разом 33 640,48 грн. (тридцять три тисячі шістсот сорок гривень 48 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 07 квітня 2026 року.

Суддя          О.В. Колесніченко