Справа № 161/4520/26 
Провадження № 2-а/161/105/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування вимог вказує, що 15.02.2026 року представником поліції щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Свою вину у вчиненому заперечує, вказує, що постанова не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства (інспектором не було повідомлено про причину зупинки ТЗ, на час винесення постанови у позивача було право керувати ТЗ без реєстрації, оскільки в Україні триває військовий стан).
З цих підстав просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕНА №6669634 від 15.02.2026 року.
Ухвалою суду від 02.03.2026 року справу прийнято до розгляду.
10.03.2026 року на адресу суду надійшов відзив представника Головного управління Національної поліції у Волинській області (надалі - відповідач 1), в якому остання вказує, що позо не підлягає до задоволення. Крім того, УПП у Волинській області є відокремленим територіальним підрозділом та не підпорядковується ГУНП у Волинській області. У даному випадку, відповідач 1 є неналежним. 
Представник УПП у Волинській області ДПП (надалі – відповідач 2) у письмовому відзиві від 11.03.2026 року позов заперечила. Зазначила, що твердження позивача є хибними. При перевірці документі водія було встановлено, що ТЗ позивача придбано 28.01.2025 року, відповідно до чого у особи минув строк на відомчу реєстрацію (станом на 06.02.2025 року). Відтак, позивач порушив вимог п. 30.1 ПДР.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи слідує, що постановою поліцейського УПП у Волинській області про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2026 року серії ЕНА № 6669634, встановлено, що водій ОСОБА_1 15.02.2026 року о 09:13 год. в м. Луцьку по вул. Назарія Яремчука 37, керував транспортним засобом Audi A6, н.з. НОМЕР_1 , який був незареєстрований у встановленому законом порядку, протягом 10 діб, чим порушив п. 30.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП (на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.).
З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу та акту реалізації ТЗ Audi A6, н.з. НОМЕР_1 , придбаний 28.01.2025 року, що стверджується змістом відеозапису з нагрудної камери поліцейського.
Станом на дату винесення постанови автомобіль не зареєстрований у передбаченому законом порядку (факт державної чи тимчасової реєстрації відсутній), доказів протилежного матеріали справи не містять.
Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Щодо вимог позивача до Головного управління Національної поліції у Волинській області, суд зазначає, що відповідач 1 у розглядуваному випадку є неналежним, оскаржувана оскільки постанова винесена поліцейським Управління патрульної поліції у Волинській області, яке є самостійною юридичною особою.
Відтак, позов в частині вимог до відповідача 1 до задоволення не підлягає.
Щодо вимог до відповідача 2, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Правила дорожнього руху України затверджені Постановою КМУ № 1306 «Про правила дорожнього руху України».
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі також ПДР України).
Так, відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 вказаних Правил передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. «в» п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
П.п. «в» п.30.1 ПДР України визначено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.
Підзаконним нормативно - правовим актом, який регулює питання та правила реєстрації транспортних засобів є Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок №1388) з наступними змінами.
Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2025 р. № 963, було винесено зміни до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 11 листопада 2009 р. № 1200, щодо удосконалення порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами суб`єктами господарювання.
Відповідно до вказаних положень, абзац 2 п.7 Порядку №1388 передбачає, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) (крім суб`єктів господарювання, що придбали транспортний засіб, який перебував на державній реєстрації, для його подальшого продажу) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Вказані зміни, скасували можливість продовження строку державної реєстрації у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів, що спростовує твердження позивача.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що транспортний засіб не був зареєстрований на час вчинення адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що позивач керував не зареєстрованим транспортним засобом, то зазначене дає підстави вважати про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Відтак, власником ТЗ порушено п. 30.1 ПДР (щодо строку, відведеного для первинної реєстрації ТЗ).
З огляду на вказане, розглядувана постанова є обґрунтованою та законною.
Доводи, викладенні позивачем в позові, суддя оцінює критично, оскільки такі спростовано наявними матеріалами справи, та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення.
Відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем інкримінованого йому правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про її обґрунтованість.
Зважаючи на встановлення судом обґрунтованості оскаржуваної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, позовну заяву необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову – без змін.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не відшкодовуються.
На підставі ст. 19 Конституції України, ст.9,22,122, 126, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, – залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА № 666934 від 15.02.2026 року,– без змін.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 18 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області         В.В. Черняк