П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19648/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
17 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТБ-Актив» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТБ-Актив" звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, зобов`язання зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позов задоволено.
Визнано протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницькій області №12052824/45250480, №12052825/45250480 від 14.11.2024, прийняті стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТБ-Актив".
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТБ-Актив" №87 від 30.08.2024, №50 від 20.09.2024.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що судом першої інстанції розгляд справи проведено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, повно та всебічно досліджено наявні у справі докази та надано їм належну оцінку, а зроблені висновки у справі є правильними і законними.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю "ІТБ-Актив" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькзалізобетон" (покупець) укладений Договір поставки №0102, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати товар у власність покупцю, а покупець - прийняти й оплатити його вартість у повному розмірі. Відповідно до умов п. 1.4 договору найменування та ціна товару: пісок - код 021:2015: 14210000-6- Гравій, пісок, щебінь і наповнювачі. Згідно з умовами п. 4.3 договору товар поставляється окремими партіями протягом 2024 відповідно до виробничої потреби згідно з заявками покупця. Поставка товару здійснюється протягом 1-3 календарних днів з моменту направлення покупцем заявки постачальнику.
За фактом реалізації/поставки товару позивачем виписано податкову накладну №87 від 30.08.2024 на суму 218403,23 грн. (в тому числі ПДВ 36400,54 грн.). Реєстрація податкової накладної відбувалась за фактом першої події, якою була поставка товару.
Реєстрацію податкової накладної було зупинено, платнику запропоновано надати пояснення та копії документів з метою підтвердження інформації, зазначеної у ній.
Також за фактом реалізації/поставки товару позивачем виписано податкову накладну №50 від 20.09.2024 на суму 291675,10 грн. (в тому числі ПДВ 48612,52 грн.). Реєстрація податкової накладної відбувалась за фактом поставки товару.
Реєстрацію податкової накладної також було зупинено, платнику запропоновано надати пояснення та копії документів з метою підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.
Позивач подав повідомлення про надання пояснень від 12.11.2024, письмові пояснення та копії документів щодо вказаної податкової накладної та господарської операції: договір поставки №3 від 12.11.2024, договір поставки №0102 від 07.02.2024, договір оренди транспортного засобу, оренди нежитлового приміщення від 01.03.2024, договір купівлі-продажу №13 від 06.02.2024, видаткові накладні №448 від 30.08.2024, №527 від 20.09.2024, товарно-транспортні накладні від 01.08.2024-30.08.2024, від 02.09.2024 - 20.09.2024, видаткові накладні від 02.09.2024, 17.09.2024, 16.08.2024, 01.08.2024, акт звірки за 30.07.2024-30.10.2024 з ТОВ "Гірник-ВВ", ТОВ "ІТБ Інвест", акт звірки за 01.08.2024-30.10.2024 по контрагенту "Хмельницькзалізобетон", оборотно-сальдову відомість по рах. 281 за 01.04.2024 - 22.04.2024 пісок, осв по рах. 361 за 01.08.2024 - 30.10.2024, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, акт від 29.02.2024, 31.03.2024 (виконавець ТОВ "ІТБ Інвест". оренда нежитлового приміщення, автомобіля, напівпричіпа, вантажного автомобіля, навантажувача телескопічного), рахункову відомість за вересень 2024, Ф №20-ОПП, платіжні інструкції №5483 від 10.09.2024, №6167 від 09.10.2024, №4690 від 06.08.2024.
14.11.2024 комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування Головного управління ДПС у Хмельницькій області прийняла спірні рішення №12052824/45250480 та №12052825/45250480 про відмову у реєстрації податкових накладних №50 від 20.09.2024 та № 87 від 30.08.2024 у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись з вказаними рішенням відповідача-1, вважаючи їх протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються правовими нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI; Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246; Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі визначені в Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165).
При цьому, обсяг документів, які надаються платником податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючого органу щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складена податкова накладна, подана для реєстрації в ЄРПН, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Однак, відсутність у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необгрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій. Зокрема, контролюючим органом не наведено обгрунтування того, що постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, що свідчить про необґрунтованість таких квитанцій.
Відтак, квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Крім цього потрібно враховувати, що отримані позивачем квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної містила загальну фразу про необхідність надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Тобто, контролюючим органом не було вказано про необхідність надання виключно документів, при цьому пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку, та без вказівки на норму права, котра такий містить.
Також, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права є неконкретизованою та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі №1740/2004/18.
Як встановлено судом першої інстанції, постачання позивачем товару на користь покупця належними доказами не спростовано, натомість підтверджується видатковою накладною №448 від 130.08.2024, видатковою накладною № 527 від 20.09.2024, товарно-транспортними накладними №448-1, №448-2 від 01.08.2024, №448-4, №448-3 від 02.08.2024, №448-5 від 05.08.2024, №448-6, №448-7 від 06.08.2024, №448-8 від 07.08.2024, №448-9 від 08.08.2024, №448-10 від 13.08.2024, №448-11 від 15.08.2024, №448-12, №448-13 від 16.08.2024, №448-14 від 21.08.2024, №448-15, №448-16 від 22.08.2024, №448-17 від 26.08.2024, №448-18, №448-19, №448-20 від 29.08.2024, №448-21 від 30.08.2024, №527-1 від 02.08.2024, №527-2, №527-3 від 02.09.2024, №527-4, №527-5, №527-6 від 03.09.2024, №527-12 від 05.09.2024, №527-7, №527-8, №527-9, №527-10 від 04.09.2024, №527-11, №527-12, №527-13 від 05.09.2024, №527-14 від 06.09.2024, №527-15, №527-16, 527-17 від 09.09.2024, №527-18 від 11.09.2024, №527-19 від 13.09.2024, №527-20, №527-21 від 17.09.2024, №527-22, №527-23 №527-24 від 18.09.2024, №527-25 від 19.09.2024, №527-26, №527-27, №527-28 від 20.09.2024, які були надані комісії та належними доказами не спростовані. Згідно з цими документами позивач був замовником перевезення. Перевезення здійснювалось з пункту навантаження с. Крупець до пункту розвантаження м. Хмельницький, вул. Заводська 80. Перевезення піску здійснювалось Кузьмуком В.С. та Громовим С.Д.
На думку суду, надані платником документи були достатніми й належними для підтвердження змісту господарської операції, за якою оформлені податкові накладні, що дозволяло підтвердити обґрунтованість їх складання та реєстрації. Відповідачі протилежне суду не довели і доводи позивача належними доказами не спростували.
Крім того, відповідачі не надали належних доказів на підтвердження того, що господарська операція щодо поставки товару фактично не відбулась.
Як вбачається зі змісту оскарженого рішення, комісія не ставить під сумнів та не оцінює ті первинні документи, які були надані платником, не спростовуючи їх. Відповідачами не доведено належними доказами, що надані позивачем документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації податкових накладних.
Що стосується актів звірки, суд оцінює доводи відповідача щодо відсутності підписів контрагентів критично, оскільки акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим, а є технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Такі документи мають інформаційний характер, формуються на підставі первинних документів.
Отже, акти звірки з ТДВ «Хмельницькзалізобетон», ТОВ «Гірник-ВВ», ТОВ «ІТБ Інвест», що були надані Комісії, носять інформаційний характер та відображають господарські операції (факт реалізації (товарів, послуг, тощо) і їх оплати) у бухгалтерському обліку вказаних вище підприємств.
Також, приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Аналіз поданих документів засвідчує, що надіслані платником податків письмові пояснення з копіями первинних та інших документів в цілому відображають зміст господарської операції та є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН.
Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи, що такі документи надавалися контролюючому органу, суд першої інстанції доходить обґрунтованого висновку, що у відповідача не було достатніх правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних і що надана відмова є неправомірною.
Окрім того, у постановах від 12 листопада 2019 року у справі №816/2183/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі №360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі №824/245/19-а та ряду інших, суд касаційної інстанції наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що ряд таких документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, був достатній та був наданий контролюючому органу з поясненнями, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації таких накладних, тому оскаржувані рішення комісії Головного управління ДПС у Хмельницькій області про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.
Разом з тим, згідно з пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).
Тобто, законодавством не передбачений інший належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Покладення на відповідача такого обов`язку не є втручанням в його дискреційні повноваження, адже повноваження державних органів не можуть вважатися дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, суд критично оцінює аргументи апеляційної скарги відповідача у цій частині, оскільки вони ґрунтуються на помилковому розумінні правової природи дискреційних повноважень.
Отже, порушене право позивача підлягало судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати вищезазначені податкові накладні.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.