провадження № 1-кп/294/11/26
справа № 294/1110/22

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року     м Чуднів 

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:
- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- обвинуваченого ОСОБА_3 ,
- захисника ОСОБА_4 ,
- прокурора ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
- представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №12022060470000155, №12024060470000210, №12024060470000155 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Судачівка Чуднівського району Житомирської області, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.09.2017 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 10.07.2018 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, 21.09.2021 звільнений від відбування покарання умовно – достроково з Бердичівської ВК № 108 Житомирської області, невідбута частина покарання 2 місяці 24 дні;
- 20.02.2026 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Епізод 1.
Будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та умисно, повторно, вчинив нові злочини проти власності за наступних обставин.
Так, 15.08.2022 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де спілкувався з раніше знайомим ОСОБА_8 .
В цей час, місці та за вищевказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме гужовим возом, однокінною упряжжю та кобилою породи «Монголка».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_9 , використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_8 , звернувся до останнього з проханням позики вказаного вище майна на декілька годин під приводом здійснення перевезення яблук, на що власник погодився.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 отримав вказане майно та перевіз останнє до с. Тютюнники Чуднівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області.
Цього ж дня у післяобідній час, перебуваючи в с. Тютюнники Чуднівської територіальної громади. Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_3 розпорядився вказаним вище майном на власний розсуд, кобилу породи «Монголка» відчужив ОСОБА_10 , за що отримав грошові кошти в розмірі 6 000 грн, які витратив на власні потреби, а гужовий віз з однокінною упряжжю залишив неподалік домогосподарства по АДРЕСА_2 , чим спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 27 633 грн 33 коп.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Епізод 2.
15.07.2024 у невстановлений слідством час, перебуваючи в смт. Великі Коровинці Житомирського району Житомирської області, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння мотоциклом, що знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 15.07.2024 приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 прибув на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , де, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та господарів, які б могли перешкодити вчиненню злочину, через незачинені двері увійшов до підсобного приміщення, в якому зберігався мотоцикл марки «Днепр» моделі «МТ-10-36», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 .. Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_3 руками виштовхав з підсобного приміщення вказаний мотоцикл та залишив з ним місце вчинення злочину, таким чином умисно, повторно незаконно заволодів даним транспортним засобом, розпорядившись ним на власний розсуд та спричинивши власниці ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 6 367 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які вразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Епізод 3.
18.05.2024 близько 23 год. 00 хв. д ОСОБА_3 засобами телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, та запропонував вступити в злочинну змову, а саме допомогти спільно вчинити крадіжку з території колишнього автогаражного приміщення, власником якого являється ТОВ «ЕДЕМ СК», що по вул. Чуднівській, 1 в с. Судачівка Чуднівської ОТГ Житомирського району Житомирської області, а саме чотирьох металевих рейок, що слугували опорою бетонних плит приміщення, на вказану пропозицію він погодився та прибув до вказаного місця, тим самим вступив з ним у попередню злочинну змову.
18.05.2024 близько о 23 год. 10 хв. ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, після чого ОСОБА_3 прибув до території колишнього автогаражного приміщення, власником якого являється ТОВ «ЕДЕМ СК», що по вул. Чуднівській, 1 в с. Судачівка Чуднівської ОТГ Житомирського району Житомирської області, де, реалізуючи свій спільний єдиний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, перебуваючи на вищевказаній території, будучи впевненими, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для оточуючих, переконавшись у відсутності власника майна та інших осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, використовуючи фізичну силу та дерев`яну круглу колодку, перетягнули дві металевих рейки «Р-65» довжиною по 4 метра вартістю за одну 3519,00 грн., які знаходились на землі біля гаражного приміщення, до гужового возу, після чого завантажили їх на нього та перевезли до місця проживання ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, що розташовується за адресою: вул. Чуднівська, 6 в с. Судачівка Житомирського району Житомирської області, де розвантажили металеві рейки.
Не припиняючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна чотирьох раніше виявлених металевих рейок, тобто діяння, які об`єднанні єдиним кримінально-протиправним наміром, керуючись корисливим мотивом, в період дії на території України воєнного стану, будучи впевненими, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для оточуючих, переконавшись у відсутності власника майна та інших осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, того ж дня, близько 23 год. 30 хв., тобто без розриву в часі (після розвантаження двох металевих рейок за місцем проживання ОСОБА_12 ), ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, разом повернулись до вищевказаної території та підійшовши до металевої рейки «Р-65» довжиною 8 метрів вартістю 6647,00 грн., яка однією стороною перебувала на міжгаражній перестінці приміщення, спільно, використовуючи фізичну силу, руками демонтували, тобто скинули її з перестінки вказаного приміщення та перетягли до гужового возу, а також до гужового возу перетягли ще одну металеву рейку «Р-65» довжиною 8 метрів вартістю 6647,00 грн., яка знаходилась на землі в гаражному приміщені, до якого вільний доступ, після чого завантажили вказані дві металеві рейки на гужовий віз та перевезли їх до місця проживання ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, де розвантажили та заховали їх.
Викраденим майном ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, розпорядились на власний розсуд, заподіявши ТОВ «ЕДЕМ СК» матеріальної шкоди на загальну суму 20 332 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. Позиція учасників судового провадження
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальних актах, з огляду на які прокурор вважав встановленим те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України КК України.
Зважаючи на повне визнання обвинуваченими своєї вини, прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що стосуються характеризуючих даних обвинувачених, заподіяної ним шкоди та речових доказів.
В судових дебатах прокурор ОСОБА_5 просив суд призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України – у виді позбавлення волі на 5 років, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш судового покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Також на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Романівського районного суду Житомирської області від 20.02.2026, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, вирішивши питання речових доказів та процесуальних витрат.
В судових дебатах прокурор ОСОБА_6 просив суд при призначенні покарання ОСОБА_3 врахувати пом`якшуючу обставину у виді щирого каяття, яка виникла під час судового розгляду кримінального провадження, а також обтяжуючу обставину у виді рецидиву злочинів. Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 20.02.2026 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 років позбавлення волі, вирішивши питання речових доказів та процесуальних витрат.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відповідно до довідки секретаря судового засідання, яка спілкувалась з потерпілим, останній не має змоги прибути у судове засідання через свій стан здоров`я (відсутня кінцівка, пересувається за допомогою візка), просив розгляд справи проводити за його відсутності, висловився про відсутність претензій до обвинуваченого та висловився за призначення ОСОБА_3 найменш суворого виду покарання. 
У подальшому, потерпілий ОСОБА_8 подав суду письмову заяву про те, що не заперечує проти проведення судового засідання без його участі, матеріальна шкода йому відшкодована у повному обсязі шляхом повернення викраденого, при призначенні покарання просив ОСОБА_3 суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_11 до суду не з`явилась, у телефонному режимі секретарю судових засідань повідомила, що за станом здоров`я не має змоги приїхати в суд та просила проводити судовий розгляд без її участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Едем-СК» ОСОБА_7 пояснив, що при будівництві фермерського комплексу в с. Судачівка по вул. Чуднівській, 1 Житомирського району з виробничою необхідністю почав проводитись демонтаж старого приміщення їх товариства. ОСОБА_12 проживав поряд, а тому бачив та підговорив ОСОБА_3 здійснити крадіжку. Охорони там не було, тому хлопці скористались цим. Шкода товариству завдана незначна, оскільки рейки були повернуті назад. В судових дебатах просив суворо не карати обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відносно потерпілого ОСОБА_8 за обставин, викладених в обвинувальному акті, затвердженого прокурором 31.08.2022, визнав повністю та показав, що у серпні 2022 року, точно не пам`ятає, коли саме, він прийшов до ОСОБА_8 , оскільки постійно до нього приходив та допомагав по господарству, позичив у нього кобилу з метою назбирати та здати яблука в с. Тютюнники. Після того, коли він назбирав та здав яблука, випив трохи, після чого у нього виник умисел продати кобилу ОСОБА_8 . З цією метою знайшов в інтернеті телефон покупця, який бажав купити коня, зідзвонився з ним, того ж дня до нього під`їхала машина, звідки вийшов покупець, вони розрахувались і ОСОБА_9 віддав йому коня потерпілого, забравши кошти собі, якими, у подальшому, розпорядився на власний розсуд. Зазначені події відбувались протягом одного дня. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відносно потерпілої ОСОБА_11 за обставин, викладених в обвинувальному акті, затвердженого прокурором 08.08.2024, визнав повністю та показав, що у липні 2024 року, точно уже не пам`ятає, коли саме, в обідню пору сиділи випивали спиртні напої з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у смт. Великі Коровиинці Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_16 в ході розмови озвучив, що знає хату, де можна вкрасти та потім продати мотоцикл. У подальшому в них закінчилась горілка та він з ОСОБА_13 пішли до хати, де був мотоцикл. Зайшли на територію домогосподарства за допомогою відсуву сітки. З незачиненого підсобного приміщення він з ОСОБА_17 витягли чорного мотоцикла, однак він виявився у несправному стані, а тому вони по городах поштовхали його, виштовхали на дорогу, перевели через дорогу та доштовхали до ставка, поставили біля дерева та продовжили випивати, паралельно шукаючи в телефонному режимі покупця на мотоцикл. Однак до ставка приїхав внук потерпілої з хлопцями та забрали в них мотоцикл. У вчиненому розкаявся. Зробив вчинок під впливом алкогольного сп`яніння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно потерпілої особи ТОВ «Едем-СК» (представник ОСОБА_7 ) за обставин, викладених в обвинувальному акті, затвердженого прокурором 27.05.2024, визнав повністю та показав, що в травні 2024 року, коли було ще холодно, ввечері, коли уже було темно, йому подзвонив ОСОБА_18 та запропонував красти рейси в с. Судачівка за магазином. Він погодився, вони пішли на територію, яка не огороджена, куди вказав ОСОБА_18 . Вони вдвох двічі їздили на територію, де лежать рейки, запрягши коня, погрузили по дві рейки кожного разу на воза та завезли до ОСОБА_18 додому. Після того він пішов додому. При цьому розумів, що це чуже майно, кається.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо застосування відносно нього такого виду покарання як позбавлення волі, однак просив суд призначити йому 5 років, вивив бажання йти служити.
В останньому слові ОСОБА_3 ще раз щиро розкаявся, визнав вину у скоєному, просив суд не карати суворо.
Захисники обвинуваченого – адвокат ОСОБА_19 за епізодом 1 та адвокат ОСОБА_4 за епізодами 2 та 3 у судовому засіданні підтвердили правильність розуміння обвинуваченим суті обвинувачення, а також розуміння ним наслідків розгляду кримінального провадження в скороченому прядку на підставі ч. 3 ст. 349 КК України.
У судових дебатах захисник ОСОБА_4 просив суд врахувати бажання обвинуваченого йти на військову службу після винесення судом остаточного рішення, а тому просив остаточно обмежитись у призначенні ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі, що є необхідним та достатнім видом покарання йому за вчинені правопорушення. 

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
За епізодами 1 та 3.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину за епізодами, які мали місце 15.08.2022 та 18.05.2024 у повному обсязі та не оспорював фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, кваліфікацію дій, погодився на розгляд кримінального провадження за спрощеною процедурою, вислухавши думку прокурора, захисника, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, що вони правильно розуміють зміст фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах, сумнівів у добровільності їх позиції немає, на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом роз`яснено, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини, які не досліджувались в судовому засіданні, в апеляційному порядку.
Тож, суд вважав за можливе розглянути кримінальне провадження за епізодами, які мали місце 15.08.2022 та 18.05.2024, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних обвинуваченого та речових доказів.
Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду в суді першої інстанції не досліджувались.
За епізодом 2
Судовий розгляд кримінального провадження №12024060470000210 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України проведено в межах пред`явленого обвинувачення в повному обсязі відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України, судом допитано обвинуваченого та досліджено письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.07.2024, ОСОБА_20 повідомив про те, що 15.07.2024 в період часу з 14 по 16 год ОСОБА_3 шляхом проникнення до підсобного приміщення по АДРЕСА_3 незаконно заволодів мотоциклом марки «МТ-10-36», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Протоколом огляду місця події від 16.07.2024 з фототаблицями оглянуто територію домогосподарства по АДРЕСА_3 , яка огороджена парканом. На момент огляду ворота частково відчинені, у верхній частині яких наявний металевий дріт, яким імовірно були зв`язані створки.
Протоколом огляду місця події від 19.07.2024 з фототаблицями оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_4 , на якій знаходився мотоцикл марки «Днепр» моделі «МТ-10-36», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено до ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/106-24/11126-АВ від 25.07.2024 ринкова вартість мотоцикла марки «Днепр» моделі «МТ-10-36», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1979 року випуску, станом на 15.07.2024 становить 6 367 грн.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 31.07.2024, проведеного за участю ОСОБА_3 , який показав територію домогосподарства, підсобного приміщення, за дверима якого він виявив мотоцикл марки «Днепр» без коляски чорного кольору, якого руками вивів з приміщення, зазначивши, що двері приміщення не були зачинені.
Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 відмовились давати показання в суді на підставі ст. 63 Конституції України.
Обвинувачений ОСОБА_3 не наполягав на допиті інших свідків в судовому засіданні за вказаним епізодом, відмовившись від повторного виклику свідка ОСОБА_23 , якого було належним чином повідомлено, однак який до суду не з`явився.
Інших доказів на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, учасники провадження суду не надавали, клопотань про їх дослідження сторонами не заявлялось, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірку їх доказами. 

ІV. Висновки суду
Суд, оцінивши досліджені у кримінальному провадженні докази в їх сукупності: показання сторін кримінального провадження, письмові докази за епізодом 2, які в сукупності узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та достатніми, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду об`єданого кримінального провадження.
Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які вразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Також, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

V. Мотиви суду при призначенні покарання
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він має повну загальну середню освіту, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом F61.0, що не позбавляє його усвідомлювати свої дії та керувати ними, зареєстрований на території Трощанського старостинського округу Вільшанської сільської ради Житомирської області, де протягом тривалого часу не проживає, за час проживання на території округу характеризувався з посередньої сторони, більше до негативної, є порушником військового обліку, раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за злочини проти власності, вважається раніше судимим на підставі вироку Романівського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він надав добровільну допомогу суду, яка виражається у повідомленні суду фактичних обставин вчинення ним кримінальних правопорушень за всіма трьома епізодами, передбаченими ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, що дало суду можливість розглянути справу за двома епізодами відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України за скороченою процедурою, відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, тобто осудив свою поведінку.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 за всіма трьома епізодами судом не встановлено.
При цьому, суд не враховує обтяжуючою обставиною рецидив вчинення злочину за епізодом 3, як просив в судових дебатах прокурор ОСОБА_6 , виходячи з наступного.
Пункт 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Основної частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Як вбачається з формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, останній вчинив злочин за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.
Згідно зі ст. 34 КК України рецедивом є вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Вказана обставина як органом досудового розслідування так і судом врахована при кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як кваліфікуюча ознака - повторність. В даному випадку рецидив злочинів одночасно утворює і їх повторність, так як виникає із даних фактичних обставин справи.
Згідно з абзацом 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність, і рецедив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецедив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то змістом частини четвертої статті КК як повторність, так і рецедив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Таким чином, у вчиненому ОСОБА_3 кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, рецидив утворює повторність, що передбачена як ознака цього кримінального правопорушення, а відтак не може бути врахована у якості обставини, що обтяжує покарання.
Відповідно до вимог статтей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином та два - тяжкими, водночас, зважає на те, що зазначені злочини вчинено обвинуваченим у період судимості за попереднім вироком Любарського районного суду Житомирської області від 10.07.2018, що свідчить про відсутність позитивних змін в особистості обвинуваченого.
Суд враховує наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Зважаючи на викладене, суд переконаний, що лише покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, буде сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_3 , а рівно і запобіганню скоєнню ним нових аналогічних злочинів та саме такий вид покарання знаходиться у справедливому співвідношенні як із тяжкістю та характером вчинених ним діянь, так і з даними про його особу.
При цьому, судом встановлено, що обвинувачений був засуджений вироком Романівського районного суду Житомирської області від 20.02.2026 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, який ним не відбуто.
Кримінальні правопорушення за цим вироком ОСОБА_3 скоїв 15.08.2022, 18.05.2024 та 15.07.2024, тобто до постановлення попереднього вироку стосовно нього.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається шляхом зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України. 
Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 за кримінальні правопорушення за цим вироком на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, підлягає поглиненню менш суворе покарання, призначене за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 20.02.2026, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на залучення експертів в розмірі 3 020 грн 48 коп.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 19.08.2022 на гужовий віз та кінну упряж, та слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 15.07.2024 на рельси довжиною 4 м, шириною голови 71 мм, висотою 180 мм та 2 металеві рельси довжиною 8 м, шириною 71 мм, висотою 180 мм – скасувати.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні за епізодом, який мав місце 15.08.2022, було обрано у вигляді особистого зобов`язання строком до 28.10.2022, який, у подальшому, не продовжувався.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 65-67, 72, 368-371, 373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 20.02.2026 більш суворим покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання частково відбуте ним покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 20.02.2026.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 19.08.2022, на гужовий віз та кінну упряж, накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 15.07.2024 на рельси довжиною 4 м, шириною голови 71 мм, висотою 180 мм та 2 металеві рельси довжиною 8 м, шириною 71 мм, висотою 180 мм.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 8 325 (вісім тисяч триста двадцять п`ять) грн 76 коп.
Речові докази:
- кобилу гнідої масті породи «Монголка», гужовий віз та кінну упряж - залишити ОСОБА_8 ,
- мотоцикл марки «Днепр» моделі «МТ-10-36», реєстраційний номер НОМЕР_1 – залишити ОСОБА_11 ;
- рельси довжиною 4 м, шириною голови 71 мм, висотою 180 мм та 2 металеві рельси довжиною 8 м, шириною 71 мм, висотою 180 мм – залишити ТОВ «ЕДЕМ СК».
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя     ОСОБА_24