ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2994/26 Справа № 202/3879/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Халаджи О.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воронко Віталій Васильович,
на рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
21.04.2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпра звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.
В якому просить, стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 гривень відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 151,40 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
15.12.2025 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воронко Віталій Васильович надійшла апеляційна скарга, в якій просить, змінити рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року в частині розміру стягнутої шкоди - 5000 гривень, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 100 000 гривень.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що внаслідок протиправних винних дій відповідача ОСОБА_2 , позивачці ОСОБА_1 , як власниці пошкодженого транспортного засобу MAZDA д.н. НОМЕР_1 , було нанесено моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу пошкодження транспортного засобу MAZDA д.н. НОМЕР_1 та неможливості його подальшого експлуатації. Належний їй автомобіль повсякденно використовується нею в особистих потребах та потребах сім`ї та є необхідним для неї. Неможливість використання транспортного засобу через пошкодження, що були спричинені в результаті ДТП негативно вплинули на ритм життя. Неможливість використання автомобіля призвела до надмірних душевних страждань.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
12.02.2026 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Круглого В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить, відмовити повністю у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 17.11.2025 року.

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.102-103).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпра від 16 січня 2023 року визнано винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з постановою ОСОБА_2 10 грудня 2022 року о 13 годині 40 хвилин, у м. Дніпро, по вул. Калиновій, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_2 рухаючись по другорядній дорозі на перехресті з пр. Слобожанським, не виконав вимоги дорожнього знаку (2.1 дати дорогу) не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем MAZDA д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, після чого автомобіль КАМАЗ під керуванням водія ОСОБА_2 скоїв зіткнення з автомобілем HYUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу MAZDA д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Індустріальним районним судом м. Дніпра розглядалась справа № 202/8547/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року було в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.02.2025 року у справі №202/8547/23 було встановлено, що пошкоджений автомобіль MAZDA д.н. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_6 , у відповідності до висновку автотоварознавчого дослідження №АЕ9790РН2 від 09 січня 2023 року, не є фізично знищеним, у розумінні положень ст. 30 ЗУ Про «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вартість автомобіля на момент скоєння пригоди складає 303 329,19 грн, а вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 188 581,84 грн, що є меншим за ринкову вартість автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди. Позивач не довела належними та допустимими доказами заявлений нею у позові розмір майнової шкоди, враховуючи вже раніше визначений страховою компанією на підставі висновку експертного дослідження, складеного за її ж заявою.
14 березня 2023 року ОСОБА_1 було отримано від ПАТ «HACK «ОРАНТА» в рахунок відшкодування завданих збитків 127 500 грн.
Так, на підставі висновку автотоварознавчого дослідження №АЕ9790РН2 від 09 січня 2023 року, страховик виплатив позивачеві погоджений з нею розмір страхового відшкодування, що позивачем оскаржено не було та з яким вона повністю погодилась.
Отже, суд погоджується з доводами представника відповідача, що позивачка ОСОБА_1 реалізувала її право на судовий захист у справі №202/8547/23 у зв`язку з завданням їй матеріальної шкоди за обставин ДТП на які вона посилається у позові у цій справі.
Позивачка ОСОБА_1 вказує, що внаслідок протиправних винних дій відповідача ОСОБА_2 , їй, як власниці пошкодженого транспортного засобу MAZDA д.н. НОМЕР_1 , було завдано моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу пошкодження транспортного засобу MAZDA д.н. НОМЕР_1 та неможливості його подальшого експлуатації.
Належний їй автомобіль повсякденно використовується нею в особистих потребах та потребах сім`ї та є необхідним для неї. Неможливість використання транспортного засобу через пошкодження, що були спричинені в результаті ДТП негативно вплинули на її життя. Неможливість використання автомобіля призвело до надмірних душевних страждань. Вона була змушена користуватись послугами громадського транспорту, при тому що місце її роботи знаходиться на значній відстані від місця проживання
Суд вважає, що внаслідок пошкодження через дії відповідача належного позивачу автомобіля, позивачка ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, а тому вона має право на її відшкодування відповідачем.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 суд ураховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, завданих позивачці пошкодженням її транспортного засобу, ступінь вини відповідача, та вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу слід визначити у розмірі в сумі 5 000 грн., частково задовольнивши її позовні вимоги, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля був порушений звичайний уклад життя позивача, що пов`язано з неможливістю використання свого транспортного засобу, необхідністю вжиття заходів щодо відновлення своїх порушених прав. Суд першої інстанції також виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. є необхідним, достатнім, розумним і справедливим за наведених у позові обставин та доданих в обґрунтування доказів.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування.
Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Виходячи з цих обставин, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги факт негативних наслідків, які були спричинені позивачу, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, на рівні 5 000 грн.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воронко Віталій Васильович залишити без задоволення.
РішенняІндустріального районного суду м. Дніпра від 17 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення виготовлено 10.02.2026 року.

Судді: