ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 
справа № 753/7285/26
провадження № 1-кп/753/1578/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2026 р. 

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий       суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання    ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12026270000000083 від 12.03.2026 з угодою про визнання винуватості від 13.03.2026 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор        ОСОБА_4 ,
захисник        ОСОБА_5 ,
обвинувачений       ОСОБА_3 ,

встановив:
Обвинувальний акт з додатками та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_3 надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 27 березня 2026 року.
Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування, у січні 2025 року, більш точної дати, місця та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , під час особистої зустрічі та спілкування із ОСОБА_6 , дізнався від останнього про те, що за грошову винагороду у розмірі 2 000 доларів США він може вплинути на посадову особу закладу загальної середньої освіти на території Чернігівської області для прийняття нею рішення про працевлаштування військовозобов`язаного громадянина України призовного віку на педагогічну посаду, що стане підставою для отримання ОСОБА_3 права на відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час. 
Погодившись із умовами запропонованого ОСОБА_6 працевлаштування, наприкінці січня 2025 року, але не пізніше 29.01.2025, у денну пору доби, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля торгового центру «Piramida», що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Олександра Мишуги, 4, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав ОСОБА_6 , неправомірну вигоду у розмірі 2 000 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України станом на 29.01.2025 становило 84 039 гривень), який обіцяв за таку винагоду вплинути на директора одного із комунальних закладів загальної середньої освіти Чернігівського району Чернігівської області, яка відповідно до примітки ст. 369-2 КК України є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що визначена у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме посадовою особою юридичної особи публічного права, щодо вирішення питання про власне фіктивне працевлаштування на педагогічну посаду, що є підставою для подальшого отримання ним відстрочки від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час.
За наведених обставин, суд вважає доведеним вчинення  ОСОБА_3 надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України.

13 березня 2026 року між прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання, скільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України. 
Захисник просив затвердити угоду, з огляду на її відповідність приписам закону. 
Обвинувачений зазначив, що визнає свою винуватість в повному обсязі, спроможний виконати свої зобов`язання, сплатити штраф та просив суд затвердити угоду.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з приписами ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Пунктом 4 частини 4 вказаної статті передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369-2 КК України згідно із п. 4 ч. 1 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. 
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого  ОСОБА_3  за ч. 1 ст. 369-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. 
Так, згідно даної угоди ОСОБА_3  зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні; надати викривальні показання стосовно ОСОБА_6 та інших у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень, сплатити у десятиденний строк після набрання вироком законної сили узгоджений сторонами штраф.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке ОСОБА_3 має понести за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369-2 КК України - одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. 
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Судом встановлено, що  ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра.
При цьому судом на виконання вимог ст. 474 КПК України, з`ясовано, обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди судом. 
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Перевіряючи дану угоду на відповідність інтересам суспільства, суд виходить з того, що угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний або суспільний інтерес), з іншого - підозрюваного або обвинуваченого.
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення суспільного інтересу. В узагальненому вигляді суспільний інтерес являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.
В угоді щодо суспільного інтересу не зазначається, разом з тим, при її укладанні прокурор зобов`язаний врахувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень (п. 3, 4 ч. 1 ст. 470 КПК України).
Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та підозрюваним, відповідають суспільним інтересам з огляду на наступне.
Затвердження угоди про визнання винуватості матиме вплив на усвідомлення іншими особами караності злочинних діянь, зокрема й кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, сприятиме прагненню суспільства до правомірної поведінки, гарантуватиме невідворотність покарання, а також забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінального провадження, досягнення цілей та завдань кримінального провадження при мінімальних витратах державних ресурсів, особистих ресурсів учасників кримінального провадження, а також зменшить навантаження на прокуратуру, адвокатів і суд.
Затвердження угоди свідчитиме про ефективне здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого ОСОБА_3  до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України з метою виправлення останнього, а також сприятиме запобіганню повторному вчиненню кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.
З огляду на повне та беззастережне визнання ОСОБА_3  своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину в обсязі висунутого йому обвинувачення, щире каяття у вчиненому і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення було б недоцільним застосовувати загальний порядок кримінального провадження по відношенню до обвинуваченого.
На переконання суду, характер та тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, особа винного, його ставлення до вчиненого, щире каяття вказує на його бажання виправитися.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених Кримінальним кодексом України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 березня 2026 року між прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 . 
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку в день його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому. 

Суддя           ОСОБА_1