Справа № 451/1229/25
Провадження № 2/451/32/26 

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
17 квітня 2026 року

Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді Магонь О. З.
секретаря судового засідання Федорук І. Б., 
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Радехові в залі суду цивільну справу №451/1229/25 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
у с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції учасників процесу
У липні 2025 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №Е/V3606 від 20.02.2008 у розмірі 36875,78 доларів США.
Позов представник позивача Гордєєва О. В. обґрунтувала тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (надалі – відповідач) 20.02.2008 уклали Кредитнй договір №E/V3606 (надалі – Договір). Згідно з договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 12000.00 [Долар США] на термін до 20.02.2015, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач станом на 12.06.2025 має заборгованість - 36875.78 [Долар США], яка складається з наступного: 10515.68 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 20360.10 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6000.00 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.1-3).
Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі
21 липня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Куцик-Трускавецькій О. Б. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.34).
Суддя своєю ухвалою від 31 липня 2025 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначила судове засідання (а.с.50).
Відповідно до розпорядження керівника апарату Радехівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2025 року зазначені матеріали розподілені судді Магонь О. З. (а.с.63-64).
Своєю ухвалою від 23 жовтня 2025 року суд прийняв до розгляду цивільну справу №451/1229/25 (а.с.65).
У судове засідання сторони не прибули.
Представник позивача Кудрик Т. П. подала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с.88-88 зворот).
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася представник позивача.
Відповідач  ОСОБА_1 , будучи належним чином неодноразово повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву не подав (а.с.74, 92, 111). 
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила представник позивача.
На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Установлені судом фактичні обставини справи
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (надалі – відповідач) 20.02.2008 уклали Кредитний договір №E/V3606. 
Згідно з договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 12000.00 [Долар США] на термін до 20.02.2015, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. 
Згідно з договором у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. 
Відповідач станом на 12.06.2025 має заборгованість - 36875.78 [Долар США], яка складається з наступного: - 10515.68 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 20360.10 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 6000.00 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 
Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: Розрахунком заборгованості (а.с.14-15), курсом валют (а.с.18), випискою (а.с.16-17); копією кредитного договору (а.с.19-23); копією документу, який підтверджує надання кредиту (а.с.24); копією документу, що посвідчує особу відповідача (а.с.25).
Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.
Зміст спірних правовідносин
Спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Позиція суду
Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.
Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно із ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
На підставі ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідач ОСОБА_1 станом на 12.06.2025 має заборгованість - 36875.78 [Долар США], яка складається з наступного: 10515.68 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 20360.10 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6000.00 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що видно із розрахунку заборгованості за договором №Е/V3606 від 20.02.2008.
На день розгляду справи зазначена вище заборгованість відповідачем ОСОБА_1 не погашена.
За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.
Відповідач ОСОБА_1 наведені розрахунки не заперечив, власних не провів, доказів їх неправильності не надав. З огляду на зазначене у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.
Згідно із ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи з аналізу наведених норм Закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» таку заборгованість.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи наведене вище, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно стягнути понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 18505 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ять) гривень 34 (тридцять чотири) копійки.
Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 211, 229, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. 6, 203, 205, 207, 524, 526-527, 530, 533, 626, 628, 638, 1054, 1056-1 ЦК України; суд
у х в а л и в:
задовольнити позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Стягнути із ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 36875.78 [Долар США] за Кредитним договором №E/V3606 від 20.02.2008, яка складається з наступного: 10515.68 [Долар США] - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 20360.10 [Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6000.00 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 18505 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ять) гривень 34 (тридцять чотири) копійки.
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Радехівського районного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони у справі
Позивач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: вулиця Грушецького, 1Д, місто Київ, 01001.
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя	Магонь О. З. 	

Рішення суду виготовлено 17.04.2026.