Справа № 362/2577/24
Провадження № 2/362/207/26
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
31 березня 2026 року
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого – судді Марчука О.Л.,
при секретарі – Неділько А.С.,
за участю позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Кузьменко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» про визнання незаконними дій, визнання незаконними нарахувань та зобов`язання вчинити дії,
та, за зустрічним позовом
Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою відповідачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 стосовно послуг з постачання теплової енергії.
Позивач зазначив, що він не отримує від відповідача послуги по опаленню місць загального користування та допоміжних приміщень, горищ та підвалів, через відсутність приладів опалення в місць загального користування та допоміжних приміщень, на горищах та у підвалах.
Також, позивач вказує на те, що відповідач неправомірно застосовує спрощену методику розрахунку обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкової системи опалення, оскільки відсутній прилад з вимірювання фактичної кількості годин надання послуги з постачання теплової енергії.
Позивач зазначив, що він отримав від відповідача квитанції для сплатити за опалення місць загального користування (МЗК) (технічні поверхи, підвальні приміщення) та абонентське обслуговування протягом всього календарного року.
Крім того, позивач зазначив, що він не вчиняв будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір з відповідачем та, він не надавав відповідачу підписаної заяви-приєднання, не сплачував і не сплачує рахунки за надані послуги, а тому він не укладав із відповідачем Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.
Також, позивач вважає, що відповідач нараховує комунальні платежі за послуги з постачання теплової енергії не у спосіб та не в порядку визначеному відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.
У підсумку, посилаючись на відповідні положення спеціального законодавства, позивач просить:
1). визнати незаконними (протиправними) дії відповідача по нарахуванню йому коштів за не отримані послуги з постачання теплової енергії (загально-будинкові потреби на опалення, як сума витрат на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньо-будинкової системи опалення) і абонентське обслуговування через відсутність в будинку АДРЕСА_2 :
- опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, горищ та підвалів;
- приладу з вимірювання mопал.розр (фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії);
А також укладеного Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії між ним і відповідачем;
2). визнати незаконними (протиправними) нарахування відповідачем відносно нього, по нарахуванню коштів за не отримані ним послуги від відповідача з постачання теплової енергії (загально-будинкові потреби на опалення, як сума витрат на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньо-будинкової системи опалення) і абонентське обслуговування через відсутність в будинку АДРЕСА_2 :
- опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, горищ та підвалів;
- приладу з вимірювання mопал.розр (фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії);
А також використання відповідачем у розрахунках за загально-будинкові потреби на опалення, як сума витрат на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньо-будинкової системи опалення у ф. 26 Zвідкл = 1 + Sвідкл /  відповідач використовує  замість , що не відповідає вимогам ф. 26 пункту 9 розділу IV Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг»;
3). скасувати незаконні (протиправні) нарахування відповідача в сумі 6 550 гривень 96 копійок (на квітень 2024 року), а саме:
- за постачання теплової енергії (загально-будинкові потреби на опалення, як сума витрат на опалення місць загального користування, та допоміжних приміщень), із за відсутності опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, горищ та підвалів в будинку АДРЕСА_2 ;
- за абонентське обслуговування, оскільки він не є абонентом відповідача та не отримує від нього послуги;
- за обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, через відсутність опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, горищ та підвалів, через відсутність приладу з вимірювання mопал.розр (фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії);
4). зобов`язати відповідача не нараховувати та не надсилати йому надалі незаконні (протиправні) нарахування за:
- за постачання теплової енергії (загально-будинкові потреби на опалення, як сума витрат на опалення місць загального користування, та допоміжних приміщень);
- за абонентське обслуговування;
- за обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, через відсутність:
?опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, горищ та підвалів;
?приладу з вимірювання mопал.розр (фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії);
?укладеного Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії між сторонами (т.с. 2, а.с. 160 – 165).
Відповідачем подано зустрічну позовну заяву в обґрунтування вимог якої зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , де відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та є споживачем послуг з індивідуальним опаленням.
Нарахування за послуги з індивідуального опалення проводяться відповідно до опалювальної площі квартири залежно від кількості фактично спожитої теплової енергії згідно із показаннями приладу обліку теплової енергії та визначається відповідно до вимог п. 8,9 розділу IV (формули № 25,26) і п. 2 розділу II (формула 3) згідно із Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» згідно із тарифами встановленими рішеннями Виконавчого комітету Васильківської міської ради № 536 від 20.12.2018 року, № 486 від 05.11.2021 року, № 575 від 25.11.2021 року й № 319 від 28.09.2023 року.
Посилаючись на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми Правил надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, відповідач зазначає, що позивач порушує такі вимоги та не проводить оплату за опалення загально-будинкових потреб, внаслідок чого має відповідну заборгованість.
У підсумку, відповідач просить стягнути позивача на свою користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 6 582 гривні 94 копійки (т.с. 2, а.с. 140 – 147).
Також, відповідачем надано відзив на позов, який за своїм змістом є аналогічним зустрічному позову та містить ідентичні доводи і заперечення відповідача на первісний позов (т.с. 1, а.с. 107 – 115).
Позивачем надано відповідь на відзив на позов, у якому позивач заперечив доводи відповідача на первісний позов з підстав викладених у позові (т.с. 1, а.с. 152 – 156).
Потім, відповідачем надано заперечення (на відповідь на відзив), у яких він заперечив доводи позивача (т.с. 1, а.с. 189 – 193).
Крім того, позивачем надано відзив на зустрічний позов, який за своїм змістом містить заперечення аналогічні доводам первісного позову (т.с. 2, а.с. 63 – 67).
Надалі, відповідачем надано відповідь на відзив на зустрічний позов, у якому відповідач заперечив доводи позивача з підстав викладених у зустрічному позові (т.с. 2, а.с. 88 – 94).
Потім, позивач надав письмові заперечення, у яких наголосив на своїх доводах (т.с. 2, а.с. 1114 – 116).
Після цього, позивач надав суду відзив на зустрічний позов (в новій редакції), який за своїм змістом містить заперечення аналогічні доводам первісного позову (т.с. 2, а.с. 228 – 234).
Ухвалою від 25 вересня 2025 року прийнято до розгляду заяву позивача від 23 вересня 2025 року про збільшення розміру позовних вимог (т.с. 2, а.с. 196, 22 – 223).
Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив його задовольнити із викладених підстав та відмовити в задоволенні зустрічного позову через його необґрунтованість.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічний позов, посилаючись на те, що позивач не здійснює оплату за постачання теплової енергії.
Вислухавши вступне слово позивача і представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією від 06.05.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.с. 1, а.с. 84).
Із положень Статуту Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» вбачається, що останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам (т.с. 1, а.с. 88 – 92).
За вказаною адресою відповідачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 стосовно послуг з постачання теплової енергії (т.с. 1, а.с. 28).
При цьому, належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 , відключено від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і ГВП, що підтверджується відповідним актом № 746 від 25.05.2007 року (т.с. 1, а.с. 79).
Насамперед, суд зауважує, що у даному випадку позивач є індивідуальним споживачем в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком був укладений не ним особисто, а уповноваженою особою від імені всіх співвласників (що детально проаналізовано та описано за змістом листа № Вих-10-5.3/7668-25 від 09.09.2025 року Головного управління Держспоживслужби в Київській області (т.с. 2, а.с. 235 – 239).
Як наслідок, суд критично оцінює доводи позивача про те, що він не укладав із відповідачем Договір про надання послуги з постачання теплової енергії.
Тому, суд вважає, що правомірними нарахування відповідачем позивачу грошових коштів за абонентське обслуговування.
Стосовно доводів позивача щодо незаконного нарахування за опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, горищ і підвалів, а також, на думку позивача, незаконних нарахувань за загальнобудинкові потреби на опалення, – суд враховує наступне.
Розподіл спожитого обсягу теплової енергії між споживачами в будинку здійснюється відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Зокрема, визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою.
Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. 
Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.».
Розподіл теплової енергії споживачам в приміщеннях з індивідуальним опаленням здійснюється відповідно до вимог: п. 1, 2 розділу ІІ (Базові правила визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг) (формула 3) Методики розподілу № 315 «Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.і), розраховується за формулою 3» та п. 8-11 розділу IV (Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення) (зокрема, формули № 25, 26).
У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %.
Визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту z відкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.
Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.».
Як наслідок, слід вважати правомірним розподіл загального обсягу спожитої в будинку теплової енергії в тому числі на приміщення позивача, яке від`єднане від мереж централізованого постачання теплової енергії.
Натомість, під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач застосує хибний спосіб та помилковий порядок нарахування позивачу комунальних платежів за послуги з постачання теплової, який суперечить, не відповідає та не узгоджується із розрахунковим методом, способом і порядком визначеними відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).
Зокрема, судом встановлено, що місця загального користування та допоміжні приміщення, горища і підвали житлового будинку АДРЕСА_2 не мають приладів опалення, оскільки опалення приміщень загального користування (під`їздів) не передбачено проектом, що підтверджується листом № 948 від 13 грудня 2011 року КП «Управління житлово-комунального господарства міста Василькова» (т.с.1, а.с. 55).
У своїх розрахунках відповідач посилається на п. 8, п. 9 розділу ІV Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» (далі Методика).
Відповідно до п. 8, розділу 4 Методики - 20 % береться як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку, які відповідно до п. 2 розділу 1 Методики складаються з витрат на:
- опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (у даному випадку не опалюються, оскільки не мають приладів опалення);
- функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.
За вказаними обставинами, суд погоджується із доводами позивача, оскільки 20 % складається із невизначеної частки потреб на опалення МЗК та допоміжних приміщень та із невизначеної частки потреб опалення на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку (20 % = 10 % + 10 % або 20 % = 15 % + 5 % або 20 % = 6 % + 14 % і так далі).
Враховуючи, що Методика не визначає розмір % який потрібно застосовувати (5 %, 6 %, 10 %, 15 %, 16 % чи інший) у випадку коли МЗК та допоміжні приміщення, горища і підвали не опалюються, суд вважає, що відсутні підстави для використання саме п. 8 і п. 9 Розділу IV Методики.
А відтак, через відсутність приладів опалення МЗК – є безпідставним та необґрунтованим нарахування споживачам грошових коштів за загальнобудинкові потреби саме згідно із п. 8 і п. 9 розділу 4 Методики.
Як наслідок, помилковим і хибним є застосування саме спрощеного методу розрахунку обсягу теплової енергії витраченої на опалення загально будинкових потреб, що у свою чергу прямо вказує на незаконність дій відповідача які полягають у неправомірному способі та порядку нарахування позивачу комунальних платежів за послуги з постачання теплової енергії по його особовому рахунку.
За вказаних обставин, суд погоджується із доводами позивача про те, що у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньо-будинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд):
для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %;
ф.25 де,
Qз.б.поп.проект - визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, Гкал;
Zвідкл - коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку та розраховується за формулою:
ф.26 
Zвідкл = 1 + Sвідкл /  
де:
Sвідкл - опалювальна площа приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку, м2;
- загальна опалювальна площа будівлі/будинку, м2.
Тобто, порушуючи вимоги п. 9 розділу IV Методики, відповідач при розрахунку zвідкл - коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку та розраховується за формулою ф. 26 Zвідкл = 1 + Sвідкл /  у формулу № 26 п. 9 системи опалення у ф. 26 Zвідкл = 1 + Sвідкл /  відповідач використовує  (площу усіх опалювальних приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення), окрім МЗК та допоміжних приміщень, м2), з п.п. 2 п. 5 розділу ІІІ Методики, що не відповідає вимогам ф. 26, п. 9 розділу IV Методики.
Відносно приладу вимірювання обсягу теплової енергії, суд враховує наступне.
Прилад вимірювання mопал.розр. для розрахунку обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, Qвідкл.i розраховується згідно із ф. 3 п. 2 Розділу 2 Методики.
Відповідно до ф. 3 п. 2. Розділу II Методики, обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл.i) розраховується за формулою:

Qвідкл.і = 0.86 * 10-6 * qвтр.транз * lтрапз * mопал.розр, Гкал, (ф.3.)
де:
0.86 * 10-6 * qвтр.транз * lтрапз – для кожної окремої квартири це постійне значення;
mопал.розр – фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії (приладу з вимірювання фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії в будинку не встановлено).
Проте, є безпідставним і необґрунтованим використання вищевказаної ф. 3 Методики, оскільки у будинку АДРЕСА_2 не встановлено прилад для вимірювання mопал.розр.
Відповідно до п.п. 1 п. 1 Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 277 від 26.12.2022 року «Про внесення змін до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» (далі Наказ № 277), у Додаток № 1 до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (пункт 9 розділу II Наказу № 277), має бути вказано:
- «загальна сума платежу за спожиту комунальну послугу із структурою обсягу комунальної послуги … »;
- «загальна опалювальна площа (об`єм) будівлі, кв.м / куб.м », а не має бути написано загальна площа будинку 9841,7 м2, а вказана опалювальна площа житлових квартир де встановлено централізоване опалення 6504,1м2 та площа квартир де встановлене індивідуальне опалення 3337.6 м2, тобто: 6504,1 + 3337.6 = 9841,7 м2  , що відповідно до ф. 14, п.п. 2 п. 5; ф 16 п. 6; ф. 19; ф. 21; п.п. 2 п. 8; ф. 22, п.п. 3, п. 8 Методики є:
- площа усіх опалювальних приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення), окрім МЗК та допоміжних приміщень, м2; тобто = 9841,7 м2 але, відповідно до ф. 26 п. 9 розділу 4 Методики, у ній використовується  загальна опалювальна площа будівлі/будинку, м2,

Zвідкл = 1 + Sвідкл / . ф.26

Враховуючи наведене,  = 9841,7 м2, а тому, оскільки
= + Sмзк та доп.пр + Sпідв. + Sгорищ
= 9841,7 + 1200 + 1226.86 + 1226.86 = 13495.42 м2
У зв`язку із цим, є достовірними доводи позивача про те, що при умові опалення МЗК і допоміжних приміщень  = 13495.42 м2 – загальна опалювальна площа будинку, а не 9841,7 м2 як вказує та використовує у своїх розрахунках відповідач, що суперечить вищенаведеним вимогам Методики.
Як наслідок, суд приходить до логічного і послідовного висновку про те, що усі розрахунки відповідача та відповідні нарахування позивачу за теплопостачання не відповідають розрахунковим методам та способу і порядку визначеному відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).
Також, суд погоджується та приймає до уваги доводи позивача стосовно формування відповідачем рахунків на оплату теплопостачання.
Як зазначено вище, відповідно до Наказу № 277 від 26.12.2022 року Міністерства розвитку громад та територій України «Про внесення змін до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» у Додаток № 1 до Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (пункт 9 розділу II) (копія Додаток 7/1, Додаток 7/2), має бути вказано:
- « загальна сума платежу за спожиту комунальну послугу із структурою обсягу комунальної послуги……» (п. 9 розділу 2 Наказу № 277).
- « загальна опалювальна площа (об`єм) будівлі, кв.м / куб.м » , тоді як в рахунках здійснених відповідачем зазначено загальну площу будинку та вказано площу усіх опалювальних приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення), окрім МЗК та допоміжних приміщень, м2. яка дорівнює 9841,7 м2.
Тобто, при формуванні рахунків відповідач порушує наведені вимоги Наказу № 277 від 26.12.2022 року та невірно здійснює формування відповідних рахунків позивачу як споживачу на оплату послуг з теплопостачання.
Крім того, для належного формування рахунку та обчислення плати за спожиту теплову енергію необхідно використовувати загальну площу багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .
Натомість, відповідач немає відомостей про таку площу.
Зокрема, вирішуючи спір по суті, суд погоджується із доводами позивача про неправомірність використання відповідачем опалювальної плащі будинку.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022), опалювальна площа (об`єм) приміщення - загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.
Відповідно до п. 2 ст. 10 розділу ІІІ Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
У формулі 26 Методики під загальною опалювальною площею будинку мається на увазі площа всіх опалювальних приміщень будинку, як цілісного майнового комплексу, опалення якого здійснюється від джерела теплопостачання, та включає в себе житлові і нежитлові приміщення, що є самостійними об`єктами нерухомого майна ( тобто загальна опалювальна площа будинку складається з площа усіх опалювальних приміщень у будівлі/будинку, площі усіх МЗК та допоміжних приміщень, площі усіх підвалів, площі усіх горищ.
Враховуючи, що  = 9841,7 м2, як наполягає відповідач та використовує при своїх розрахунках і нарахуваннях,
=  + Sмзк та доп.пр + Sпідв. + Sгорищ, тоді
= 9841,7 + 1200 + 1226.86 + 1226.86 = 13495.42 м2
Отже, якщо МЗК та допоміжні приміщення опалюються  = 13495.42 м2 – загальна опалювальна площа будинку, а не 9841,7 м2 як вказує та використовує у своїх розрахунках відповідач, що суперечить вимогам Методики.
Таким чином, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач здійснює нарахування комунальних платежів за послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку позивача за розрахунковим методом який не відповідає Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).
У зв`язку із цим, права позивача як споживача слід захистити шляхом зобов`язання відповідача здійснити позивачу нарахування комунальних платежів за послуги з постачання теплової енергії по його особовому рахунку за розрахунковим методом у спосіб та порядку визначеному відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).
Як наслідок, у суду відсутні процесуальні підстави для задоволення зустрічного позову, оскільки відповідач неправомірно із порушенням вимог чинного законодавства здійснює нарахування позивачу за послуги з постачання теплової енергії.
Таким чином, первісний позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі визначеному судом, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.
При цьому, у зв`язку звільненням позивача від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та у зв`язку із частковим задоволенням позову згідно із вимогами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати слід розподілити на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 2 422 гривні 40 копійок за дві задоволені позовні вимоги немайнового характеру.
Одночасно, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні зустрічного позову, судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору слід покласти на відповідача (т.с. 1, а.с. 106).
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про теплопостачання», Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Наказом Міністерства розвитку громад та території України № 277 від 26.12.2022 року, Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 1 – 13, 19, 23, 27, 34, 76 – 83, 89, 95, 133, 141, 142, 206, 258, 259, 263 – 265, 273 – 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» про визнання незаконними дій, визнання незаконними нарахувань та зобов`язання вчинити дії.
Визнати незаконними дії Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» які полягають у неправомірному способі та порядку нарахування ОСОБА_1 комунальних платежів за послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Зобов`язати Комунальне підприємство Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» здійснити ОСОБА_1 нарахування комунальних платежів за послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 за розрахунковим методом у спосіб та порядку визначеному відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» на користь Держави Україна грошові кошти в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у відшкодування судових витрат.
Відмовити в задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства Васильківської міської ради «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення – 21 квітня 2026 року.