Справа № 178/3390/23

Р І Ш Е Н Н Я 

і м е н е м У к р а ї н и 

26 лютого 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючої Берелет В.В., 
при секретарі Янченко Л.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Кринички справу за позовом Жовтоводської окружної прокуратури в інтересах держави до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , третя особа: Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду, площею 1,50 га, кадастровий номер 1222080500:01:001:0343, шляхом визнання недійсним та скасування рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 на користь Божедарівської територіальної громади, - 
за участі: представника відповідачки:  Мушика В.Л. 
прокурора   Кравець Т.Є. 
У С Т А Н О В И В : 
Керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з цим позовом в інтересах Божедарівської територіальної громади та вказав наступне. Так, в ході моніторингу земельних ділянок в адміністративних межах Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області встановлено, що на території ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 площею 1,50 га, яка на праві приватної власності належить на даний час ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №114-СТГ від 11.03.2021 була передана у комунальну власність Божедарівській селищній раді та відповідно до рішення «Про прийняття у комунальну власність Божедарівської селищної ради з Державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення» №16-07/VIII від 29.03.2021, а також рішення державного реєстратора виконавчого комітету Божедарівської селищної ради (індексний номер 58576613 від 07.06.2021) зареєстрована до комунальної власності.
Згідно реєстраційної справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна 2377814112220) на підставі витягу з рішення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області №21-16/VIII від 28.10.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства» право власності на земельну ділянку набула ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).
Так, відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,50 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.
Цим же рішенням ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку площею 1,50 га, з видом угідь - рілля, кадастровий номер 1222080500:01:001:0343, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.
Згідно рішення державного реєстратора Криничанської селищної ради Глущенко Р.А., індексний номер 62091355 від 07.12.2021, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказану вище земельну ділянку.
Таким чином, ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 для ведення особистого селянського господарства на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.
В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.03.2023 реєстраційний номер 232, ОСОБА_2 (Продавець) передала у власність ОСОБА_1 (Покупець) вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343, про що 01.03.2023 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною Оксаною Василівною внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 66612583.
Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 для ведення особистого селянського господарства на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. 
Представник позивача зазначає, що набуття права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 відбулося з порушеннями норм статей 20, 84, 116, 122, 149, 150, 186-1 Земельного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» статей 7, 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин). Зазначена вище земельна ділянка має особливий статус цільового призначення (особливо цінних земель природно-заповідного фонду), а також згідно положень цивільного законодавства відноситься до земель обмеженої оборотоздатності.
Тому, з урахуванням наведеного, керівник Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави та просить: усунути перешкоди у здійсненні Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 шляхом визнання недійсним та скасування рішення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області №21-16/VIII від 28.10.2021; Усунути перешкоди у здійсненні Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки №232 від 01.03.2023 з одночасним скасуванням рішення приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.03.2023, індексний номер рішення: 66612583 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2377814112220), та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343; Усунути перешкоди у здійсненні Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 шляхом її повернення на користь Божедарівської територіальної громади в особі Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 04338397) з незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Також представник позивача просив стягнути з відповідачів судові витрати на користь Дніпропетровської обласної прокуратури.
Представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Мушик В.Л. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. Вважає позовні вимоги такими, що заявлені передчасно та є належним чином не обґрунтованими. 
ОСОБА_1 сповіщена про час та місце судового засідання, однак, в судове засідання не з`явилася. 
Позивач у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягала з підстав, викладених у позові. Також додатково зазначила, що відповідно до висновків Верховного Суду держава або територіальна громада не втрачають володіння земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, які за законом не можуть бути передані у приватну власність у разі такого їх передання фізичним або юридичним особам і державної реєстрації за останніми права власності, тому обраний спосіб захист порушеного права шляхом подання негаторного позову є ефективним. 
Представник відповідача - Божедарівської селищної ради Харлашина Ю.Ю., згідно заяви, позовні вимоги визнає, просить розглядати справу без її участі. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, згідно заяви просить слухати справу без її участі. 
Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступні обставини. 
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
Згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. 
Частинами 3, 4 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Так, судом встановлено, що в ході моніторингу земельних ділянок, розташованих в адміністративних межах Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області встановлено, що на території ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» розташована земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 площею 1,50 га, яка на праві приватної власності належить на даний час  ОСОБА_1 . 
Земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №114-СТГ від 11.03.2021 була передана у комунальну власність Божедарівській селищній раді та відповідно до рішення «Про прийняття у комунальну власність Божедарівської селищної ради з Державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення» №16-07/VIII від 29.03.2021, а також рішення державного реєстратора виконавчого комітету Божедарівської селищної ради (індексний номер 58576613 від 07.06.2021) зареєстрована до комунальної власності. 
Згідно реєстраційної справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна 2377814112220) на підставі витягу з рішення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області №21-16/VIII від 28.10.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства» право власності на земельну ділянку набула ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ). Так, відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,50 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. Цим же рішенням ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку площею 1,50 га, з видом угідь - рілля, кадастровий номер 1222080500:01:001:0343, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. 
Згідно рішення державного реєстратора Криничанської селищної ради Глущенко Р.А., індексний номер 62091355 від 07 грудня 2021 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказану вище земельну ділянку. Таким чином, ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 для ведення особистого селянського господарства на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. 
В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.03.2023 реєстраційний номер 232, ОСОБА_2 (Продавець) передала у власність ОСОБА_1 (Покупець) вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343, про що 01.03.2023 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною Оксаною Василівною внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 66612583. Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 для ведення особистого селянського господарства на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. 
21 червня 2013 року Дніпропетровською обласною радою ухвалено рішення № 440-19/VI «Про створення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення», згідно якого ботанічному заказнику місцевого значення «Витоки річки Базавлук» (загальною площею 671,0 га) надано статус об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення. Так, судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 площею 1,50 га знаходиться в межах ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук». 
Межі ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» визначені вказаним рішенням обласної ради та проектом створення ботанічного заказника місцевого значення. Зокрема, на території Дніпропетровської області, в адміністративних межах Божедарівської та Криничанської селищних рад Кам`янського району Дніпропетровської області знаходиться 671,0 га території ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук». Зазначене підтверджується інформацією ТОВ «Земельне право» від 26 грудня 2023 року, згідно якої сертифікованим інженером-землевпорядником за допомогою повірених засобів вимірювальної техніки проведено топографо-геодезичні роботи, в результаті яких встановлено, що земельна ділянка площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 розташована в межах ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук». 
До того ж, суд приймає до уваги докази, долучені до справи за клопотанням позивача від 11 квітня 2025 року на підставі ч. 8 ст. 83 ЦПК України. 
Так, у провадженні відділення поліції № 6 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №42022040000000010, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.02.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України. 
Відповідно до вимог ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом. 
Слідчим слідчого відділу відділення поліції №6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Роінішвілі М.П. 31.05.2024 надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування кримінального провадження №42022040000000010 в обсязі, необхідному для здійснення прокурором представницьких повноважень. 
Так, у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №42022040000000010 слідчим СВ ВП №6 Кам`янського РУП в Дніпропетровській області Роінішвілі М.П. 09.12.2024 направлено запит №44.6/16163 в порядку ст. 93 КПК України до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Листом №2-4577/0/261-24 від 16.12.2024 Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА повідомив, що за даними геопорталу Національної інфраструктури геопросторових даних та наявних в департаменті картографічних матеріалів, земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 розташована в межах ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук». 
Також Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) наданий акт, складений за результатами здійснення заходів, направлених на виявлення та попередження фактів незаконного добування та розповсюдження об`єктів рослинного та тваринного світу, та порушень природоохоронного законодавства на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей, в тому числі на територіях об`єктів природно-заповідного фонду, від 18-22 січня 2024 року. 
Так старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Банним А.Ю., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Звягою Д.В. в присутності старшого лейтенанта поліції слідчого СВ ВП №6 Кам`янського РУП в Дніпропетровській області Роінішвілі М.П. проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 в межах Божедарівської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, яка перебуває на території об`єкту природно-заповідного фонду – ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук». 
Вказаним обстеженням встановлено, що вищезазначена земельна ділянка перебуває на території об`єкту природно-заповідного фонду – ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук», використовується не за цільовим призначенням, під сільськогосподарські потреби, що є порушенням ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 91, 96 Земельного кодексу України. Даний факт є підставою для нарахування збитків заподіяних державі згідно «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963 (із змінами від 16.02.2022 №131). Тому Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу наданий від 22.01.2024 розрахунок розмірів збитків, які заподіяні державі, внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, що є порушенням природоохоронного законодавства України за матеріалами в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №42022040000000010 від 11.01.2022 (додаток до акту від 18-22 січня 2024 року). За вищевказаним розрахунком збитків розмір шкоди внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням складає 38485,07 грн. 
Також для повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування кримінального провадження №42022040000000010 слідчим СВ ВП №6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Роінішвілі М.П. 09.12.2024 винесено постанову про призначення судової земельно-технічної експертизи. На вирішення експерта поставлено таке питання: чи накладаються межі земельної ділянки з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 площею 1,5000 га, на земельну ділянку ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук», яка визначена «Проектом створення ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» у Криничанському районі Дніпропетровської області» 2012 року. 
Висновком за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 18.03.2025 №3403-24 встановлено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 площею 1,5000 га, накладаються на земельну ділянку ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук», яка визначена «Проектом створення ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» у Криничанському районі Дніпропетровської області» 2012 року. 
Оскільки керівником Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області подано позовну заяву до Криничанського районного суду Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» 29.12.2023, а докази у кримінальному провадженні №42022040000000010 отримані після зазначеної дати, то у прокурора була відсутня об`єктивна можливість подачі вказаних доказів разом із позовною заявою. 
Відповідно до п. 1.2 Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Витоки річки Базавлук», затвердженого наказом Департаменту екології та охорони природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 12.01.2023 № 2 (далі - Положення) визначено, що заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. 
Згідно з п. 1.3 Положення територія заказника являє собою ділянки долинного ландшафту річки Базавлук та природно-балкових ландшафтів, а саме долинні річки та балки-притоки верхньої частини басейну від витоку до села Адамівка. 
Пунктом 1.4 Положення визначено, що заказник займає площу 671,0 га та розташовується біля сіл Козидуб, Червоноіванівка, Кам`янчане, Зелена Долина, Адамівка Кам`янського району Дніпропетровської області і перебуває у віданні Криничанської селищної територіальної громади, площею 381,0 га та Божедарівської селищної територіальної громади, площею 290,0 га, що здійснюють свої повноваження та діяльність на території заказника згідно із цим Положенням. 
Згідно з п. 1.7 Положення межі земельних ділянок, що включені до території заказника встановлюється в натурі (на місцевості), оформляються відповідними охоронними знаками в порядку, визначеному законодавством. До встановлення меж заказника в натурі його межі визначаються відповідно до проекту його створення. 
Відповідно до проекту створення ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» його площа складає 671,0 га, а межі проектної території об`єкта природно-заповідного фонду нанесені на планово-картографічний матеріал та каталог координат до проекту створення. Також проектом встановлено режим охорони заказника, який передбачає, що на території заказника заборонено будь-яку діяльність, яка негативно впливає, або може негативно впливати, чи перешкоджає використання його за цільовим призначенням, у тому числі рільництво та будь-яке порушення ґрунтовного покриву, знищення рослинності, потрапляння будь-яких отрутохімікатів та добрив. 
Правовий статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду регулюється в тому числі Конституцією України (статті 13, 14), Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України». 
Порядок створення та оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюється Законом України «Про природно-заповідний фонд України». Зазначеним Законом визначено категорії об`єктів природно-заповідного фонду, кожна з яких має особливості правового статусу, порядку організації і функціонування, режиму використання земель природних територій та об`єктів. 
Згідно з частиною 4 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
Обмеження щодо передачі деяких об`єктів у приватну власність передбачено ст.ст. 83, 84, 93 Земельного Кодексу України, ст. 4 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», згідно з якими землі природно-заповідного фонду не можуть передаватися у приватну власність. 
Порядок надання земельних ділянок і видачі документів на право володіння, користування і розпорядження землями природно-заповідного фонду визначається статтями 20, 122, 123, 125, 126 ЗК України. Зміна меж, категорії, скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється відповідно до норм глави 22 Земельного Кодексу України та ст.ст. 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Вилучення земель природно-заповідного фонду регулюється ст. 150 Земельного Кодексу України. 
Відповідно до пункту «в» частини четвертої статті 83 ЗК України землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, якщо інше не передбачено законом. 
Землі природно-заповідного фонду, згідно зі ст. 43 ЗК України, – це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
За статтею 44 ЗК України, до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва). 
Згідно з наведеними положеннями ЗК України, а також статті 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 3, 20 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» заказники належать до природно-заповідного фонду України. 
Територіям природно-заповідного фонду законодавець надав особливий, виключний статус. 
Так, відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні. 
Частиною третьою статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. 
Статтею 9 цього Закону визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, яким не передбачено ведення на цих землях особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції. 
Відповідно до ст. 46-1 ЗК України землі територій та об`єктів природно-заповідного фонду використовуються з урахуванням обмежень у їх використанні, визначених відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та положеннями про ці території, об`єкти. 
Особливий режим охорони, відтворення і використання земель територій та об`єктів природно-заповідного фонду поширюється на всі розташовані в межах таких територій та об`єктів землі та земельні ділянки незалежно від форми власності та цільового призначення. 
Статтею 5 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду є складовою екомережі. 
За статтею 3 указаного Закону, екомережа – це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні. 
У статті 4 Закону України «Про екологічну мережу України» вказано, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до таких принципів: забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі. 
Розташування земельної ділянки з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 площею 1,50 га, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 , у межах ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» свідчить про її віднесення до земель природно-заповідного фонду. 
Так, суд погоджується з доводами представника позивача, що вищенаведене унеможливлює перебування цієї земельної ділянки у приватній власності з цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства. 
Таким чином, землі природно-заповідного фонду не можуть надаватись для інших цілей, ніж ті, що передбачені ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». 
Це твердження узгоджується із практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц та від 20.06.2023 у справі №554/10517/16-ц, постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 487/10127/14-ц та від 11.06.2020 у справі № 359/281/18-ц), відповідно до якої земельна ділянка, що перебуває в обмеженому обороті, не може передаватись у приватну власність. 
Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК України). 
Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5 ст. 116 ЗК України). 
Згідно ст. 150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. 
На момент видання Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області рішення №21-16/VIII від 28.10.2021 діяли норми Земельного кодексу України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України», які встановлювали, що спірна земельна ділянка мала цільове призначення – землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. 
Тобто, прийняття Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області рішення №21-16/VIII від 28.10.2021, яким передано у власність спірну земельну ділянку природно-заповідного фонду ОСОБА_2 , порушує норми Земельного кодексу України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України». 
Спірна земельна ділянка вибула з державної власності не через помилку органу державної влади, а фактично у зв`язку із вчиненням протиправних дій, при цьому з викладених вище обставин варто поставити під обґрунтований сумнів можливість необізнаності відповідача про незаконність їх вибуття із державної власності, тому, оскільки обов`язок повернути правомірному власнику земельні ділянки, які не можуть перебувати у приватній власності, встановлений у національному законодавстві, наслідок невиконання такого обов`язку у вигляді пред`явлення відповідного позову є передбачуваним. 
У даному випадку земельна ділянка фактично не вибувала із володіння законного власника, тому вчинені щодо неї правочини, реєстраційні та інші дії є не пов`язаними із позбавленням права володіння порушеннями прав власника щодо користування та розпорядження майном. 
Земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області №114-СТГ від 11.03.2021 була передана у комунальну власність Божедарівській селищній раді Криничанського (Кам`янського) району Дніпропетровської області. 
В подальшому у зв`язку з внесенням Законом України № 1423-ІХ від 28.04.2021 змін до Земельного кодексу України, відповідно до п. 24 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. 
Отже, земельні ділянки природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду місцевого значення з 27 травня 2021 року вважаються комунальною власністю територіальних громад. 
Окрім того, спірна земельна ділянка, після передачі із державної власності, згідно рішення державного реєстратора виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Веснянцової О.С. (індексний номер 58576613 від 07.06.2021) була зареєстрована у комунальну власність Божедарівської об`єднаної територіальної громади, в особі Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. 
Таким чином, саме Божедарівська селищна рада як орган місцевого самоврядування територіальної громади виступає суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку (статті 80, 83 Земельного кодексу України) та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав, а не порушувати вимоги природоохоронного законодавства. 
Так, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що спірній земельній ділянці цільове призначення для ведення особистого селянського господарства жодним чином не впливає на її обмежену оборотоздатність і не передбачає можливості її дійсного використання за таким призначенням, оскільки з моменту оголошення ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук», ця територія має статус природно-заповідного фонду та її правовий режим та цільове призначення визначаються фактом розташування на ній вказаного об`єкта. 
Відповідно до ст. 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку. 
Так, згідно статтями 19, 20, 116, 122, 149 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, у тому числі - землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. 
Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. 
Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, відповідно до законодавства чинного на час виникнення спірних правовідносин, здійснювалась за погодженням з Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 20 ЗК України). 
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. 
Отже, згідно зі статтями 19, 20, 122, 149 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. 
Водночас, рішення про зміну цільового призначення, категорії, статусу земель природно-заповідного фонду на землі сільськогосподарського призначення у порядку, передбаченому статтями 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», статтями 19, 20, 122, 149 ЗК України, не приймались. 
Так, згідно інформації Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації №2-3502/0/261-23 від 05.09.2023, проект землеустрою щодо спірної земельної ділянки, на розгляд та погодження до Департаменту не надходив. Згідно інформації секретаріату Кабінету Міністрів України №24113/0/2-23 від 15.09.2023, рішення про погодження зміни цільового призначення, вилучення та передачу у приватну власність спірної земельної ділянки, не приймались. 
Ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції на землях природно-заповідного фонду суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів даного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворенню та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів, оскільки відповідно до норм 
ч. 2 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на землях природоохоронного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. 
Натомість відповідно до листа Божедарівської селищної ради №1010/02-12 від 07 вересня 2023 року та доданого до нього акту обстеження земельної ділянки встановлено, що спірна земельна ділянка використовується ОСОБА_1 для вирощування сільськогосподарських культур. 
Божедарівська селищна рада Кам`янського району Дніпропетровської області не мала права приймати спірне рішення щодо передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки природно-заповідного фонду без її вилучення з користування ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук», без зміни цільового призначення земельної ділянки, тобто переведення землі з однієї категорії до іншої. 
Цим рішенням Божедарівська територіальна громада неправомірно позбавлена права використання природно-заповідного фонду як національного надбання, яке Україна розглядає як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області №21-16/VIII від 28.10.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства», яким передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га, суперечить вимогам статей 7, 9, 53, 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», статей 19, 20, ч. 4 ст. 83, 122, 149, 150 Земельного кодексу України. Так, суд приходить до переконання, що в порушення вищевказаних вимог законодавства Божедарівська селищна рада Кам`янського району Дніпропетровської області розпорядилася землями природно-заповідного фонду, які не можуть передаватись у приватну власність та які є обмежено оборотоздатними. З огляду на викладене, враховуючи недотримання вимог законодавства при виданні рішення про надання у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343, а також його спрямованість на перешкоджання законному власнику ділянки в реалізації права власності, наявні правові підстави для усунення Божедарівській територіальній громаді перешкод у користуванні ділянкою шляхом визнання недійсним та скасування рішення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області №21-16/VIII від 28.10.2021. 
Відчужена земельна ділянка з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343, яка згідно з вимогами частини четвертої статті 83 ЗК України узагалі не могла бути предметом правочину між приватними особами, а саме договору купівлі-продажу земельної ділянки № 232 від 01.03.2023, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а не для природно-заповідного фонду. 
Стаття 203 ЦК України закріплює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 
Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою недійсності правочину (ст. 215 ЦК України). 
Зміст статей 203, 215 ЦК України свідчить, що недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів, зокрема дефектів (незаконності) змісту, форми, суб`єктного складу, волевиявлення тощо. 
Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таке право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
Договір купівлі-продажу є правочином щодо розпорядження майном, а тому правом на їх укладення, за статтями 317, 319 ЦК України, наділений лише законний власник майна, тобто особа, що має усі правомочності щодо майна (користування, розпорядження та володіння). 
Крім того, з урахуванням змісту ст. 178 ЦК України щодо неможливості вільного відчуження обмежених в цивільному обороті об`єктів право власності на майно набувається та право користування переходить від однієї приватної особи до іншої лише у разі, якщо майно не має передбачених законодавством обмежень в оборотоздатності. 
Право власності на спірну земельну ділянку належить державі в особі територіальній громаді та в силу вимог закону приватна особа не може набути право власності на неї, що беззаперечно підтверджує незаконність подальшого продажу цієї земельної ділянки ОСОБА_1 , оскільки укладати договір купівлі-продажу землі може лише законний власник майна. 
Також у зазначеному договорі вказано про відсутність обставин, які обмежують можливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням, що суперечить вимогам ст. 178 ЦК України, статей 43, 44, 84 ЗК України, статей 5, 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 3, 7, 9, 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», які підтверджують статус зазначеної ділянки як обмежено оборотоздатної і такої, що не може бути предметом інших правочинів. 
Таким чином, оскільки при укладенні згаданого договору наведені вище вимоги ЦК України, ЗК України, Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України» не дотримані, є визначені статтями 203, 215 ЦК України правові підстави для визнання правочину недійсним. 
Існування вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки зумовлює стан юридичної невизначеності. Визнання цього правочину недійсним належним чином захистить інтерес держави в особі територіальної громади у юридичній визначеності та усуне правові невідповідності у статусі відчуженої ділянки, що свідчить про негаторний характер таких позовних вимог. 
Належність вимог про визнання правочинів недійсними до негаторних вбачається також зі змісту постанов Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14 та від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, згідно з якими власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, оспорюючи договори або інші правочини. 
Судом встановлено, що на час звернення представника позивача до суду з цим позовом, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 1,50 га із кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 зареєстрована (приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 01.03.2023 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 66612583) на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №232 від 01.03.2023. 
У пункті 11.10 постанови від 20 червня 2023 року в справі №633/408/18 (провадження № 14-86цс22) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимоги про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за певних умов можна розглядати як вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, якщо саме ця реєстрація створює відповідні перешкоди. 
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06 грудня 2023 року в справах № 925/1006/22 та № 906/296/23, від 14 серпня 2024 року в справі № 199/5267/22, від 22 травня 2024 року в справі № 391/666/21. 
У постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року в справі №715/196/21 (провадження № 61-19819св21) зазначено, що Чернівецька обласна державна адміністрація зареєструвала право власності на земельну ділянку, якою не вправі розпоряджатися, тому суди правильно виснували, що відновити становище, яке існувало до порушення, можливо шляхом скасування державної реєстрації права власності на землю. 
Відповідно до ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі – державна реєстрація прав) – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно – єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державним реєстратором є: 
1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 
2) нотаріус; 
3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону. 
Згідно зі статтею 18 зазначеного Закону за результатами розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить до Державного реєстру прав відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та видає інформацію з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником. 
Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності (оренди) на нерухоме майно є, таким чином, визнанням з боку держави публічно-правового інтересу у встановленні належності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб`єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об`єкта. 
Фактично реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. 
Згідно з частиною 1 та 3 статті 26 вказаного Закону за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. 
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є передусім встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, постанова Великої Палати Верховного суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Отже, державна реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю (у цьому випадку на земельну ділянку природно-заповідного фонду) за особою, яка не має на нього будь-яких прав, є перешкодою в реалізації органом місцевого самоврядування речових прав на зазначений об`єкт.
У постанові Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №734/1560/20 наголошено, що задоволення вимоги прокурора про повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду у державну власність не є правовою підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права власності на спірну земельну ділянку. Отже, при задоволенні негаторного позову прокурора, вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку відповідає ефективному способу захисту порушених прав держави.
Так, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для забезпечення Божедарівській селищній раді реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки, має бути усунено перешкоди у користуванні нею, шляхом скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В., індексний номер: 66612583 від 01.03.2023 про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1222080500:01:001:0343 за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2377814112220 на підставі ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд вважає, що такий спосіб захисту у повному обсязі відповідатиме критеріям ефективності, адже це буде співвідноситись зі змістом права, за захистом якого звертається позивач, характером порушення цього права та спричиненими цим порушенням наслідками. 
Вирішуючи питання щодо підстав для повернення спірної земельної ділянки, суд приходить до наступних висновків. 
Так, відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а за змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Право власності держави або територіальної громади не обмежені в обороті об`єкти установлене законом, тому не потребує доказування правового титулу. 
У разі протиправної передачі цих об`єктів у приватну власність відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. 
У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.
Зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України» потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку (такий підхід не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому щодо земельних ділянок водного фонду у постановах від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц; від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц; від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц; від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц; від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц; від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов.
Вимога про повернення земельної ділянки територіальній громаді є вимогою негаторного позову, що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц. 
Відповідно до ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом. 
Важливим елементом дотримання законодавства щодо форм власності на землі природно-заповідного фонду є те, що землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватися із державної та комунальної власності у приватну (ст.ст. 83, 84 ЗК України), а тому є обмежено оборотоздатними. 
При цьому правовий титул (підстава) виникнення речових прав на такі землі в держави й територіальних громад закріплено в Земельному кодексі України, що унеможливлює виникнення у них нового володільця. 
Верховним Судом у постанові від 22.06.2022 у справі № 752/3093/19 висловлено правову позицію про те, що повернення державі земельної ділянки природно-заповідного призначення необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.
Судом у вказаній постанові наголошено, що землі природно-заповідного фонду перебувають під особливою охороною, щодо них встановлений спеціальний порядок вилучення (ст. 150 ЗК України), відтворення і використання, а також обмеження щодо їх цивільного обороту. 
Стосовно землі природо-заповідного фонду закон установлює пріоритет державної, комунальної власності на землю над приватною. Право комунальної власності на спірну земельну ділянку не могло припинитися внаслідок рішення органу місцевого самоврядування – Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, який відповідно до своєї компетенції не був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природо-заповідного фонду.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України). 
Заволодіння громадянами та юридичними особами землями, стосовно яких діє чітка заборона на передачу їх у приватну власність, є неможливим.
Отже, зайняття спірних земельних ділянок (природно-заповідного фонду) із порушенням положень ЗК України необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельні ділянки потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.
Таким чином, ураховуючи правову позицію Верховного Суду у справі № 752/3093/19, з огляду на правовий режим об`єктів природно-заповідного фонду та законодавчі обмеження щодо обороту земель цієї категорії, належним та ефективним способом захисту порушеного права є звернення до суду з негаторним позовом відповідно до ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України. 
Земельна ділянка із кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 , проте згідно обмежень встановлених законодавством вона не може перебувати у приватній власності із виникненням приватного володільця, тому права Божедарівської об`єднаної територіальної громади на реалізацію усіх правомочностей щодо спірної земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею, підлягають захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути зазначену земельну ділянку у комунальну власність.
Такі твердження узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц та від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц, від 20.06.2023 у справі №554/10517/16-ц. 
Так, встановлено, що предметом спору є земельна ділянка природно-заповідного фонду, яка накладається на території об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення – ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук», право розпоряджатися якою на цей час уповноважена Божедарівська селищна рада. На час прийняття оспорюваного наказу земельна ділянка перебувала у державній власності, оскільки відповідно до пп. Г) п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (в редакції від 16.06.2013) у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу. 
Відповідно до п. 24 перехідних положень Земельного кодексу України (який набрав законної сили 27.05.2021) всі земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів у межах територіальних громад переходять у комунальну власність таких територіальних громад з дня набрання чинності цим пунктом, крім земель перелічених у підпунктах а) – е), які не відносяться до зазначеного випадку, а отже земельні ділянки на яких розташований об`єкт природно-заповідного фонду місцевого значення – ботанічний заказник місцевого значення «Витоки річки Базавлук» є комунальною власністю, право розпорядження яким належить територіальній громаді в особі Божедарівської селищної ради. 
Разом з тим, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку під об`єктом природно-заповідного фонду не зареєстровано. 
Таким чином, територія об`єкта ботанічного заказника місцевого значення «Витоки річки Базавлук» площею 671,0 га, у тому числі і спірна земельна ділянка, яка після створення об`єкту природно-заповідного фонду незаконно вибула у приватну власність, перебуває у комунальній власності Божедарівської селищної ради, яка і має здійснювати повноваження власника щодо неї.
Права власника спірної земельної ділянки як складової частини об`єкта природно-заповідного фонду належать Божедарівській селищній раді Кам`янського району Дніпропетровської області.
З урахуванням викладеного, подання цього позову про повернення земельної ділянки із кадастровим номером 1220280500:01:001:0343 беззаперечно становить суспільний інтерес, оскільки стосується суспільно значущих правовідносин, а саме у відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в комунальну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.
За таких обставин похідні позовні вимоги в частині усунення перешкод власнику Божедарівській селищній раді Кам`янського району Дніпропетровської області у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.03.2023 (індексний номер 66612583) щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст.23Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Жовтоводською окружною прокуратурою на адресу Божедарівської селищної ради скеровано листа № 04/55/2-763ВИХ-23 від 04.09.2023, в якому викладено виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства щодо незаконності відведення земель природно-заповідного фонду та запропоновано самостійно вжити заходи реагування до усунення цих порушень і повернення відповідних земель у розпорядження держави або повідомлення про неможливість звернення до суду.
У той же час, Божедарівською селищною радою листом № 1010/02-12 від 07.09.2023 Жовтоводську окружну прокуратуру повідомлено, зокрема, про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 122200500:01:001:0343 надавалася ОСОБА_2 на підставі рішення Божедарівської селищної ради №21-16/VIII від 28.10.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства». Разом з цим, Божедарівська селищна рада, як представницький орган місцевого самоврядування, повідомила прокуратуру про те, що не зверталася до суду з позовними заявами про усунення перешкод у здійсненні територіальною громадою права користування та розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду та просить Жовтоводську окружну прокуратуру застосувати представницькі повноваження для захисту інтересів держави у разі встановлення органом прокуратури факту порушення законодавства та наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру.
Таким чином, Божедарівською селищною радою у розумний строк у судовому порядку не вживались належні заходи щодо захисту порушених інтересів держави, тобто як з моменту отримання земельних ділянок у розпорядження, так і з моменту отримання від Жовтоводської окружної прокуратури вказаного вище листа щодо встановленого факту незаконного відведення спірної земельної ділянки.
У даному випадку компетентний орган, Божедарівська селищна рада Кам`янського району Дніпропетровської області, знала про наявність порушень законодавства, яке полягало у передачі земель природно-заповідного фонду у приватну власність, однак не вживала жодних заходів щодо відновлення прав територіальної громади.
Таким чином підстави звернення прокурора до суду із позовом щодо захисту інтересів держави є обґрунтованими.
Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу, зокрема належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведені та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
При зверненні до суду було сплачено 8052,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
Тому, враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 8052 грн. судового збору. 
Керуючись статтями 81, 89, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України суд,- 

В И Р І Ш И В : 
Позовні вимоги керівника Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області діючого в інтересах держави до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , третя особа: Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 шляхом визнання недійсним та скасування рішення про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 на користь Божедарівської територіальної громади – задовольнити. 
Усунути перешкоди у здійсненні Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 шляхом визнання недійсним та скасування рішення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області №21-16/VIII від 28.10.2021.
Усунути перешкоди у здійсненні Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки №232 від 01.03.2023 з одночасним скасуванням рішення приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.03.2023, індексний номер рішення: 66612583 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2377814112220), та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343.
Усунути перешкоди у здійсненні Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 1,50 га з кадастровим номером 1222080500:01:001:0343 шляхом її повернення на користь Божедарівської територіальної громади в особі Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 04338397) з незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Стягнути з Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області / ЄДРПОУ 04338397 / на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA228201720343160001000000291 в ДКСУ в м. Київ код за ЄДРПОУ 02909938, код класифікації видатків бюджету – 2800), 4026 грн. судового збору. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA228201720343160001000000291 в ДКСУ в м. Київ код за ЄДРПОУ 02909938, код класифікації видатків бюджету – 2800), 4026 грн. судового збору. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення виготовлено 26 лютого 2026 року. 

Суддя:	  	В.  В.  Берелет 	

р