Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Справа№640/16084/22 

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) адміністративну справу за позовом 
ОСОБА_1 
до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області - відповідач 1, 
Державної судової адміністрації - відповідач 2, 
Міністерства фінансів України - відповідач 3, 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, Державної судової адміністрації, Міністерства фінансів України, у якому позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168: за період з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року в розмірі 5 357 грн 14 коп. (30 000 грн / 28 днів * 5 днів); за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року в розмірі 30 000 грн (Позивач відпрацював повний місяць, а тому додаткова винагорода становить пропорційно в розрахунку на місяць); за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 30 000 грн (Позивач відпрацював повний місяць, а тому додаткова винагорода становить пропорційно в розрахунку на місяць);
- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, яка здійснює функцію головного розпорядника бюджетних кощтів щодо Служби судової охорони, а саме щодо незабезпечення фінансування видатків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168, у частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити фінансування видатків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168, у частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди: за період з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року в розмірі 5 357 грн 14 коп (З0 000 грн / 28 днів * 5 днів); за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року в розмірі 30 000 грн (Позивач відпрацював повний місяць, а тому додаткова винагорода становить пропорційно в розрахунку на місяць); за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 30 000 грн (Позивач відпрацював повний місяць, а тому додаткова винагорода становить пропорційно в розрахунку на місяць);
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України, на яке покладено обов`язок опрацювати питання збільшення видатків відповідному розпоряднику бюджетних коштів для реалізації постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168, у частині не фінансування виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди;
- зобов`язати Міністерство фінансів України забезпечити фінансування видатків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168, у частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди: за період з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року в розмірі 5 357 грн 14 коп. (30 000 грн / 28 днів * 5 днів); за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року в розмірі 30 000 грн; за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року в розмірі 30 000 грн (Позивач відпрацював повний місяць, а тому додаткова винагорода становить пропорційно в розрахунку на місяць); за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 30 000 грн (Позивач відпрацював повний місяць, а тому додаткова винагорода становить пропорційно в розрахунку на місяць).
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що позивач з 18 лютого 2020 року по теперішний час проходить службу в Службі судової охорони та перебуває на посаді інспектора 8 відділення особистої безпеки суддів (Вищого антикорупційного суду) підрозділу особистої безпеки суддів територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київської області.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64, зі змінами і доповненнями, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, було введено в України воєнний стан з 24 лютого 2022 року та в подальшому строк неодноразово продовжено, останній раз з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, в редакції від 19 липня 2022 року (далі - Постанова від 28 лютого 2022 року № 168) установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень щомісячно пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
На сьогоднішній день керівництвом ТУ ССО жодних дій по виконанню постанови Кабінету Міністрів України, а саме абзаца третього пункту 1 Постанови від 28 лютого 2022 року № 168, яка є обов`язковою до виконання на території України, не здійснено.
Жодних наказів командирів (начальників), на підставі яких здійснюється виплата додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, не видається, а відтак унаслідок протиправної бездіяльності ОСОБА_1 не має можливість отримати додаткову винагороду, установлену Постановою від 28 лютого 2022 року № 168.
Між тим, ДСА свої повноваження, як головний розпорядник бюджетних коштів Служби судової охорони, у частині фінансування (перерозподілу бюджетних асигнувань, виділення коштів) ТУ ССО на виконання Постанови від 28 лютого 2022 року № 168 не здійснює, чим вчиняє протиправну бездіяльність, тобто порушує права та інтереси ОСОБА_1 .
Позивач заявляє заяву про відшкодування відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17500,00 грн. Докази, які Позивач сплатив чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції (тобто, витрати на професійну правничу допомогу з детальним кінцевим розрахунком) будуть надані до суду протягом п`яти днів після прийняття рішення у справі.
18 жовтня 2022 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
24 жовтня 2022 року від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Служби судової охорони, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, тел. (044) 272-11-16, код ЄДРПОУ 42902258.
В обґрунтування відзиву відповідач 1 зазначив, що проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату, проте у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони видатки, у тому числі Управління, на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату. Враховуючи викладене вище, накази Управління про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не видавались і не можуть бути видані. Такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань. Тобто, маючи затверджений кошторис Управління на 2022 забезпечення співробітників Управління, керівник Управління не має права видавати накази Управління рік щодо грошового щодо витрачання затвердженого та не збільшеного, у встановленому законодавством порядку, кошторису, без його відповідного збільшення центральним органом Управління Служби, який ці кошти мав отримати від ДСА України.
Щодо орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до статті 134 КАС України, вказаний розмір є безпідставний та завищений та нічим не підтверджений, не співмірним із сумою позову та проведеною роботою адвокатом. Представником позивача не надано жодного належного документу, зокрема договору про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом та позивачем, додаткову угоду відповідно до якої клієнту надано правову допомогу та визначено обсяг таких послуг, а також їх вартість; копію квитанції до прибуткового касового ордера, згідно з якою адвокатом від позивача прийнято гонорар; книга доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи, що провадять незалежну професійну діяльність, зазначеного адвоката, з якої вбачається, що гонорар був ним прийнятий та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Відповідач 1 просив суд залучити Службу судової охорони, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, тел. (044) 272-11-16, код ЄДРПОУ 42902258, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, з огляду на те, що незалучення до справи Центрального органу управління Служби може призвести в подальшому до неналежного вирішення спору, до неможливості виконання судового рішення, що призведе до нівелювання гарантій захисту соціальних та економічних прав співробітників і Служби свобод судової охорони закладених в законодавстві про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яке базується на Конституції України і складається з Законів України та інших нормативно правових актів.
27 жовтня 2022 року від відповідача 3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 3 просив суд відмовити у задоволенні позову та зазначив, що норми Постанови КМУ № 168, можна дійти висновку, що між Мінфіном та позивачем у справі не існує зобов`язання стосовно здійснення додаткових виплат, оскільки Мінфін не здійснює такі виплати та є не роботодавцем позивача.
Відповідно до статті 160 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Служба судової охорони - державний орган, що через свої підрозділи підтримує громадський порядок у суді; запобігає проявам неповаги до суду та припиняє такі прояви; охороняє приміщення й інше майно судів, органи судової влади; забезпечує державний захист суддів, працівників апаратів судів та їхніх родин, а також гарантує безпеку учасників судового процесу.
Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України, та складається з центрального органу управління (Центральний апарат) і територіальних підрозділів (територіальні управління) Служби.
Згідно з пунктом 6 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 січня 2019 року № 141/0/15-19, ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України зокрема, щодо фінансового забезпечення Служби судової охорони, отже, розподіл коштів асигнувань належить до компетенції Державної судової адміністрації України, а тому враховуючи норми Бюджетного кодексу України, вимога щодо визнання протиправною бездіяльності стосовно виконання з боку Мінфіну постанови КМУ № 168 є необґрунтованою позовною вимогою.
Забезпечення функціонування Служби судової охорони здійснюється в межах видатків за КПКВК 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до норм Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.
На виконання доручення Прем`єр-міністра України Д. Шмигаля від 26.03.2022 № 7989/1/1-22 до звернення Комітету Верховної Ради України з питань бюджету від 24.03.2022 № 04-13/12-2022/56978 Мінфін розглянув звернення ДСА і листом від 01.04.2022 № 08020-01-2/6914 поінформував ДСА, що в умовах воєнного стану для забезпечення Служби судової охорони необхідними коштами ДСА як головний розпорядник коштів за бюджетною програмою КПКВК 0501020 насамперед має використати всі внутрішні резерви.
01 листопада 2022 року від позивача до суду надійшли відповіді на відзиви відповідачів 1 та 3.
02 листопада 2022 року від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що відповідно до ст. 148 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності, у тому числі, Служби судової охорони, яка як розпорядник бюджетних коштів, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету, безпосередньо нараховує та виплачує грошове забезпечення співробітникам ССО у встановленому законодавством порядку.
З метою вирішення питання виплати додаткової винагороди співробітникам ССО ДСА України звернулась до Голови Комітету Верховної ради України з питань бюджету та Прем`єр-міністра України щодо виділення додаткових асигнувань або додаткових коштів з резервного фонду державного бюджету.
Відповідач 2 зазначив, що у ДСА України на сьогоднішній день відсутні будь-які внутрішні резерви для перерозподілу видатків між установами системи правосуддя та збільшення бюджетних асигнувань ССО для виплати додаткової винагороди співробітникам, відповідно до Постанови № 168.
Станом на 01.06.2022 ССО надано розрахунок потреби в коштах на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 у сумі 1 144,5 млн грн.
На виконання вимог Постанови № 168 та враховуючи вимогу Міністерства фінансів України, ДСА України звернулось з листом до ССО щодо надання наказів, які б підтверджували кількісний склад співробітників ССО для можливості виплати додаткової винагороди, однак як вбачається зі змісту відповіді ССО остання підмінює поняття наказу про кількісний склад співробітників ССО, які мають право на отримання додаткової винагороди та наказу про виплату співробітникам ССО додаткової винагороди, зокрема, зазначає про неможливість видачі наказів про виплату співробітникам ССО додаткової винагороди у зв`язку з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань у кошторисі ССО. У зв`язку з чим, ССО відмовилась видавати зазначені накази у зв`язку з відсутністю затвердженого кошторису за фондом оплати праці відповідних бюджетних асигнувань.
Таким чином відповідач 2 вважає, що в межах наданих законом повноважень вжив всіх можливих заходів щодо збільшення бюджетних асигнувань ССО для виплати винагороди співробітникам ССО встановленої Постановою № 168.
17 листопада 2022 року від відповідача 3 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.
18 листопада 2022 позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, у якій просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168:
- за період 24 лютого 2022 року в розмірі 3 571 грн 43 коп. (100 000 грн / 28 днів х 1 день);
- за період з 25 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року в розмірі 4 285 грн 71 коп. (30 000 грн / 28 днів х 4 дні);
- за період з 04 березня 2022 року по 31 березня 2022 року в розмірі 90 322 грн 58 коп. (100 000 грн /31 день х 28 днів);
- за період з 01 березня 2022 року по 03 березня 2022 року в розмірі 2 903 грн 23 коп. (30 000 грн /31 день х 3 дні);
- за період з 01 квітня 2022 року по 03 квітня 2022 року в розмірі 10 000 грн (100 000 грн / 30 днів х 3 дні);
- за період 04 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 27 000 грн (30 000 грн / 30 днів х 27 днів);
- за період 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України щодо незабезпечення фінансування видатків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, у частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України забезпечити фінансування видатків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, у частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди:
- за період 24 лютого 2022 року в розмірі 3 571 грн 43 коп. (100 000 грн / 28 днів х 1 день); 
- за період з 25 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року в розмірі 4 285 грн 71 коп. (30 000 грн / 28 днів х 4 дні);
- за період з 04 березня 2022 року по 31 березня 2022 року в розмірі 90 322 грн 58 коп. (100 000 грн /31 день х 28 днів);
- за період з 01 березня 2022 року по 03 березня 2022 року в розмірі 2 903 грн 23 коп. (30 000 грн /31 день х 3 дні);
- за період з 01 квітня 2022 року по 03 квітня 2022 року в розмірі 10 000 грн (100 000 грн / 30 днів х 3 дні);
- за період 04 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 27 000 грн (30 000 грн /30 днів х 27 днів);
- за період 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 30 000 грн;
- за період з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року в розмірі 30 000 грн.
Збільшуючи позовні вимоги позивач зазначив, що згідно з фотокопіями наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 13 березня 2022 року № 84, 30 березня 2022 року № 101, від 01 квітня 2022 року № 102, від 30 квітня 2022 року № 125, від 02 червня 2022 року № 157, від 01 липня 2022 року № 184, від 01 серпня 2022 року № 212, які знайдені в мережі Інтернет, місто Київ та Київську область віднесено до районів ведення воєнних (бойових) дій.
Згідно з наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 07 березня 2022 року № 10 "Про визначення завдань Службі судової охорони", цій служб визначено відповідні завдання щодо територіальної оборони для забезпечення відсічі агресії Російської Федерації.
Крім того, відповідно до Закону України «Про критичну інфраструктуру» захист критичної інфраструктури є складовою частиною забезпечення національної безпеки України.
Отже, сторона позивача вважає, що, як убачається з наведеного, позивач безпосередньо залучався до забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, тобто до несення служби на території ведення воєнних (бойових) дій та має право на отримання збільшеної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.
23 листопада 2022 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.
12 січня 2023 року від відповідача 3 до суду надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог.
13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ “Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду” (далі – Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.
На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.
На підставі п. 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/16084/22 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 року, справу передано на розгляд судді Кониченку Олегу Миколайовичу.
14 квітня 2025 року ухвалою суду адміністративну справу прийнято до провадження.
22 квітня 2026 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача 1 про залучення до участі у справі третьої особи.
З 12 травня 2025 року по 19 травня 2025 року, 22 серпня 2025 року по 12 вересня 2025 року суддя знаходився у щорічній відпустці, з 22 жовтня 2025 року про 24 жовтня 2025 року суддя знаходився у додатковій відпустці, 21 листопада 2025 року суддя знаходився у відпустці, з 22 листопада 2025 року по 28 листопада 2025 року суддя знаходився у відрядженні, з 30 грудня 2025 року по 07 січня 2026 року суддя знаходився у відпустці, 04-05 лютого 2026 року суддя знаходився у відпустці.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання; АДРЕСА_1 .
Відповідач 1 - Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 43162533, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 08153, Україна, Фастівський р-н, Київська обл., місто Боярка, вулиця Білогородська, будинок, 13, організаційно-правова форма – орган державної влади.
Відповідач 2 - Державна судова адміністрація України, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 26255795, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 00020, Україна, місто Київ, вулиця Липська, будинок, 18/5, організаційно-правова форма – орган державної влади.
Відповідач 3 - Міністерство фінансів України, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 26255795, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2, організаційно-правова форма – орган державної влади.
Згідно довідки ТУ ССО у м. Києві та Київській області від 28.07.2022 № 476, майор ССО ОСОБА_1 дійсно з 18.02.2020 року по теперішній час проходить службу в Службі судової охорони та перебуває на посаді інспектора 8 відділення особистої безпеки суддів (Вищого антикорупційного суду) підрозділу особистої безпеки у м. Києві та Київській області.
Надана позивачем довідка ТУ ССО у м. Києві та Київській області від 27.02.2022 року 2022 року № 285, не є інформативною в контексті спірних правовідносин та належним доказом, оскільки не містить інформації відносно складових грошового забезпечення, тільки розмір нарахувань та відрахувань. 
Згідно листа Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 19.09.2022 року № 41.07-1100, накази про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 на ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 до 19.09.2022 не видавалися, сума, яка повинна нараховуватися та виплачуватися невираховувалась. Станом на 19.09.2022 року кошторисних призначень та фінансування на виплату додаткової винагороди для співробітників Управління від розпорядників вищого рівня не надходило. Крім цього, відсутній порядок виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди передбаченої зазначеною постановою Кабінету міністрів України. Таким чином, зазначена додаткова винагороди за період з 24 лютого 2022 року не виплачувалась жодному співробітнику Управління.
Згідно листа Служби судової охорони №30.07-455/ССО від 09.06.2022, механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384 (далі - Порядок). Відповідно до вказаного вище Порядку, підставою для виплати грошового забезпечення, в тому числі його основних, додаткових та одноразових додаткових видів є накази Служби або територіального управління Служби. Згідно пункту 10 Порядку грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення. Тобто для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату. Натомість у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату. Враховуючи викладене вище, накази Служби або територіальних управлінь Служби про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не видавались і не можуть бути видані. Такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань. З метою отримання з державного бюджету додаткових асигнувань для виплати співробітникам додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 керівництвом Службою ведеться відповідна робота. Зокрема з метою вирішення питання щодо виділення додаткових асигнувань Служба зверталась до Прем`єр-міністра України, Міністерства фінансів України, секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Голови Верховного суду, голів комітетів Верховної Ради України та Державної судової адміністрації України.
Згідно листа Міністерства фінансів України № 08020-01-2/6914 від 01.04.2022 року, адресованого Комітету з питань бюджету Верховної Ради України, Кабінет Міністрів України, Державна судова адміністрація України, згідно з наданим ДСА розрахунком передбачено здійснення виплати додаткової винагороди в розмірі 30,0 тис. грн щомісячно всій фактичній чисельності співробітників Служби (4 733 од.). Водночас не надано копій наказів командирів (начальників), які б підтверджували кількісний склад співробітників Служби для отримання такої додаткової винагороди, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. У Законі України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (далі - Закон) ДСА за бюджетною програмою за КПКВК 0501020 «Здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» передбачено видатки в обсязі 19 032,4 млн грн, зокрема за загальним фондом 16 282,4 млн гривень. Відповідно до додатка № 7 до Закону Службі передбачено кошти в обсязі 1 646,9 млн грн, із них за загальним фондом 1 571,7 млн гривень.
Згідно наказів Головнокомандуючого Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій від 13.03.2022 № 84, від 01.04.2022 № 102, від 30.04.2022 № 125, від 02.06.2022 № 157, від 01.07.2022 № 184, від 01.08.2022 № 212, м. Київ віднесено до районів ведення воєнних бойових дій.
Згідно наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) від 07.03.2022 № 10 «Про визначення завдань Службі судової охорони», визначено Службі судової охорони такі завдання: участь у підготовці громадян до національного спротиву; участь у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового самоуправління; участь у здійсненні заходів щодо тимчасової заборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення (бойових) дій; участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах; участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, іншими збройними формуваннями агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.
Згідно листа відповідача 1 від 07.11.2022 № 41.14-1757, відповідно до наказів про призначення наряду співробітників Управління інспектор 8 відділення особистої безпеки суддів (Вищого антикорупційного суду) підрозділу особистої безпеки суддів Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області майор Служби судової охорони ОСОБА_2 в період з 24.02.2022 по 16.04.2022 року залучався до виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на добове та пів добове чергування в наступні дні: пів добове (12 годин) чергування 24.02.2022, 13.03.2022, 14.03.2022, 15.03.2022, 16.03.2022, 18.03.2022, 19.03.2022, 20.03.2022, 21.03.2022, 22.03.2022, добове чергування (24 години) в період з 23.03. по 24.03.2022 включно, в період з 25.03 по 26.03.2022 включно, в період з 27.03. по 28.03.2022 включно, в період з 29.03. по 30.03.2022 включно, в період з 31.03 по 01.04.2022 включно, в період з 02.04 по 03.04.2022 включно, в період з 04.03. по 05.03.2022 включно, в період з 06.03. по 07.03.2022 включно, в період з 08.03. по 09.03.2022 включно, в період з 10.03. по 11.03.2022 включно, в період з 12.03. по 13.03.2022 включно, в період з 16.03. по 17.03.2022 включно.
Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, обставини щодо невиплати позивачу спірної додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року включно, підтверджуються відповідачами та доказами наявними у матеріалах адміністративної справи, а тому вони не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.
Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 161 Закону №1402-VIII, Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).
Згідно з ч. 1 ст. 165 Закону №1402-VIII, грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 2 цієї норми, грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).
Відповідно до пунктів 4-7 Порядку №384, грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).
Відповідно до пунктів 8 і 10 Порядку №384, грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.
Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в пункті 11 Порядку №384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.
Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (пункт 17 Порядку №384).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 3 означеної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
В пункті 5 цієї постанови вказано, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесені, зокрема, такі зміни до постанови №168:
- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";
- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;
- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Наказом ДСА України від 31.10.2022 №396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі - Порядок №396).
Згідно з пунктом 3 Порядку №396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.
Пунктом 7 Порядку №396 унормовано, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
За приписами пункту 4 Порядку №396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.
В пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 та пункті 4 наказу ДСА України від 31.10.2022 №396 передбачено, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.
Відтак, з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України.
У первинній редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 розмір додаткової винагороди для співробітників Служби судової охорони, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно.
Водночас, з урахуванням змін до постанови №168, внесених Кабінетом Міністрів України постановою від 07.07.2022 №793, розмір цієї додаткової винагороди визначений у граничному розмірі «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».
Проте в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№168 і №793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.
Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у частині третій статті 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.
Отже, надання нормативно-правовому акту ретроактивної дії не порушуватиме принципи незворотності дії в часі та правової визначеності, якщо ці зміни не погіршують правове становище особи: не встановлюють чи не посилюють юридичну відповідальність, не скасовують і не обмежують чинні права і свободи.
Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн на місяць, передбаченому постановою №168 у первинній редакції, тому відхиляє доводи позивача щодо недопустимості застосування постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 для вирішення цього спору.
Відтак, виходячи з приписів частини третьої статті 7 КАС України, суд не застосовує при визначенні розміру належної позивачу додаткової винагороди пункт 7 Порядку №396, оскільки за імперативною нормою частини другої статті 165 Закону №1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України, тоді як згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» ДСА України уповноважена затверджувати виключно порядок його виплати.
Так само пунктом 21 постанови Кабінету Міністрів України №168 (у редакції постанови від 07.07.2022 №793), на виконання якого прийнятий Порядок №396, уповноважено керівників відповідних міністерств та державних органів, до яких, зокрема, належить ДСА України, визначити порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою.
У зв`язку з цим визначення в пункті 7 Порядку №396 розмірів додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони за певними критеріями виходить за межі наданих ДСА України повноважень.
Крім того, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин Порядку №396 також у частині визначених ним порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, оскільки спірні правовідносини виникли до прийняття і набрання чинності цим Порядком. Водночас у спірний період однорідні правовідносини щодо порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони були врегульовані Порядком №384, що й підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Водночас, бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу додаткової винагороди як однієї зі складових його грошового забезпечення з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява №63134/00, рішення від 08 листопада 2005 року).
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 у зразковій справі № 260/3564/22 вказано на ознаки цієї типової справи: а) позивачем є співробітник Служби судової охорони; б) відповідачем є центральний орган управління (Центральний апарат) або територіальний підрозділ (територіальне управління) Служби судової охорони; в) предметом спору є додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168; г) спір виник внаслідок невиплати співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168; г) предметом позову є позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168, та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року (стягнення з відповідача суми додаткової винагороди за певний період).
Отже, за ознаками типової справи, які наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 за результатами розгляду зразкової справи № 260/3564/22, цю справу необхідно визнати типовою та у силу приписів ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у цій справі суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у зазначеній постанові.
Щодо збільшених позовних вимог суд зазначає наступне.
З наказів Головнокомандуючого Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій від 13.03.2022 № 84, від 01.04.2022 № 102, від 30.04.2022 № 125, від 02.06.2022 № 157, від 01.07.2022 № 184, від 01.08.2022 № 212 суд встановив, що м. Київ віднесено до районів ведення воєнних бойових дій.
Водночас, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, місто Київ віднесено до території активних бойових дій у період з 24.02.2022 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2022 року місто Київ не належить навіть до території можливих бойових дій.
Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-XII, бойові дії – це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Положеннями означеної норми також визначено, що район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Відтак, віднесення певного населеного пункту у визначний період часу до районів бойових дій не свідчить про те, що на його території велися/ведуться бойові дії, а може тільки закріплювати таку ймовірність.
Загально відомим фактом є те, що бої за м. Київ велися у передмісті столиці, проте на території самого міста боїв не було.
Згідно п. 10 Порядку №396, під терміном “безпосередня участь співробітника Служби у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів” слід розуміти виконання співробітником:
бойових завдань у складі органу військового управління (військової частини), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угрупувань військ (сил) безпосередньо в районах ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або відбиття спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) від 07.03.2022 № 10 «Про визначення завдань Службі судової охорони», визначено Службі судової охорони такі завдання: 
- участь у підготовці громадян до національного спротиву; участь у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового самоуправління; 
- участь у здійсненні заходів щодо тимчасової заборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення (бойових) дій; 
- участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах; 
- участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, іншими збройними формуваннями агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.
Дослідивши зміст листа відповідача 1 від 07.11.2022 № 41.14-1757, суд встановив, що відповідно до наказів про призначення наряду співробітників Управління інспектор 8 відділення особистої безпеки суддів (Вищого антикорупційного суду) підрозділу особистої безпеки суддів Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області майор Служби судової охорони Нечипорук С.С. в період з 24.02.2022 по 16.04.2022 року залучався до виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на добове та пів добове чергування в наступні дні: пів добове (12 годин) чергування 24.02.2022, 13.03.2022, 14.03.2022, 15.03.2022, 16.03.2022, 18.03.2022, 19.03.2022, 20.03.2022, 21.03.2022, 22.03.2022, добове чергування (24 години) в період з 23.03. по 24.03.2022 включно, в період з 25.03 по 26.03.2022 включно, в період з 27.03. по 28.03.2022 включно, в період з 29.03. по 30.03.2022 включно, в період з 31.03 по 01.04.2022 включно, в період з 02.04 по 03.04.2022 включно, в період з 04.03. по 05.03.2022 включно, в період з 06.03. по 07.03.2022 включно, в період з 08.03. по 09.03.2022 включно, в період з 10.03. по 11.03.2022 включно, в період з 12.03. по 13.03.2022 включно, в період з 16.03. по 17.03.2022 включно.
В контексті приписів п. 10 Порядку №396 відсутні підстави для ототожнення забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей з участю у бойових діях.
Водночас, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії шляхом залучення на добове та пів добове чергування не свідчить про участь позивача у заходах визначених п. 10 Порядку №396.
Відповідно до п. 9 Порядку №396, безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) органу військового управління; наказу Служби або територіального управління Служби про визначення завдань особовому складу відповідно до бойового наказу (бойового розпорядження) органу військового управління; бойового донесення (підсумкового рапорту) начальника підрозділу (групи), у складі якого (якої) співробітник брав участь у бойових діях (заходах), що складається за результатами здійснення завдань (заходів), передбачених бойовим наказом (бойовим розпорядженням), до якого долучаються підписані начальником підрозділу (групи) списки особового складу, який брав безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища, імені та по-батькові (за наявності), періоду участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях. Кожен аркуш списків завіряється підписом начальника підрозділу (групи); довідки керівника органу військового управління про безпосередню участь співробітників у бойових діях.
Відтак наданий позивачем лист відповідача 1 від 07.11.2022 № 41.14-1757 не є належним доказом участі позивача у бойових діях.
Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги відносно виплати позивачу збільшеної винагороди у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням залучення його до чергувань у спірні періоди задоволенню не підлягають.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України забезпечити фінансування Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у частині нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн щомісячно починаючи з 24.02.2022, з огляду на їх передчасність, оскільки за відсутності відповідних наказів про виплату додаткової винагороди відсутні підстави стверджувати про неможливість їх реалізації через дії (бездіяльність) Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо невинесення наказів про виплату додаткової винагороди позивачу та не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди у відповідності до приписів Постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28 лютого 2022 року № 168, починаючи з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року включно є протиправною.
Ураховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі “Чахал проти Об`єднаного Королівства” (Chahalv. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Афанасьєв проти України” від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги докази, наявні у матеріалах справи, а також виходячи з аналізу норм чинного законодавства, суд зазначає про ефективність обраного позивачем способу захисту його порушеного права.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ураховуючи викладене, підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору відсутні.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
В адміністративному позові позивачем заявлено вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 17500,00 грн та зазначено, що відповідні докази та детальний кінцевий розрахунок буде наданий до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта.
Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання; АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (08153, Україна, Фастівський р-н, Київська обл., місто Боярка, вулиця Білогородська, будинок, 13), Державної судової адміністрації України (ЄДРПОУ 26255795, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 00020, Україна, місто Київ, вулиця Липська, будинок, 18/5), Міністерства фінансів України (ЄДРПОУ 26255795, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.
Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року пропорційно часу проходження служби в розрахунку 30 000,00 на місяць.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Повний текст рішення складено та підписано 22 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя О.М. Кониченко