Справа № 338/1552/25 
Провадження № 33/4808/111/26 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Куценко О. О. 
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Лавринович У.М., адвокатів Худої І.Р. та Федоришин І.В. в інтересах ОСОБА_1 , розглянув апеляційну скаргу захисника Худої І.Р. на постанову Богородчанського районного суду від 12.12.2025 та
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддав штрафу в розмірі 17 000 грн та позбавив права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
1.2. 07.11.2025 о 17:20 год у селищі Богородчани по вул. Шевченка, біля будинку 31, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dodge Challenger д.н.з. ( НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Оскаржена постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах.
2.2. Зупинка була здійснена без передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» підстав, а лише на основі анонімного телефонного повідомлення, яке не може бути допустимим доказом порушення ПДР.
2.3. У ОСОБА_1 не було виявлено жодної з передбачених Інструкцією ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, порушення мови, координації), що робить пропозицію пройти огляд безпідставною.
2.4. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано три спроби водія продути газоаналізатор, що підтверджує його бажання пройти огляд. Неможливість проведення тесту була зумовлена технічною несправністю приладу, а не поведінкою особи.
2.5. У зв`язку з неможливістю провести огляд на місці через несправність технічного засобу, поліцейські були зобов`язані скерувати водія до медичного закладу, чого зроблено не було.
2.6. Долучений до справи відеозапис «WhatsApp Video 2025-11-12 at 15.45.09», здійснений на невідомий пристрій, що суперечить Інструкції №1026, а в протоколі вказано лише технічний засіб відеозапису 860441. Оскільки відеозапис «WhatsApp Video 2025-11-12 at 15.45.09» не може бути прийнятий судом як допустимий доказ, то тоді працівниками поліції не долучено відеоматеріалів на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
2.7. Час, зазначений у протоколі, на боді-камері та на відео з реєстратора автомобіля, не збігається. На реєстраторі 18:17, на боді-камері 17:16, у протоколі 17:20. Різниця сягає майже годину, і жоден із цих показників не відповідає іншому. При цьому орган, який здійснював фіксацію, не надав жодних пояснень чи технічного обґрунтувань щодо причин таких розбіжностей та не підтвердив правильність налаштувань відеореєстратора й боді-камери
2.8. Суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що направлення на огляд було складено за формою, яка втратила чинність, та підмінив поняття «відмови» від огляду припущенням про «ухилення».
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови. Оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
3. Провадження в апеляційному суді.
3.1. Сторона захисту підтримала доводи поданої апеляційної скарги з викладених у ній мотивів. 
В апеляційному суді переглянутий відеозапис подій справи.
4. Щодо строку на апеляційне оскарження.
У рішенні «Григоров проти України» Європейський суд, зазначив, що «...оперативно не вручивши заявнику постанову суду першої інстанції (в справі про адміністративне правопорушення), органи державної влади позбавили його можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк». Європейський суд також зазначив, що «...в українському законодавстві відсутнє положення, яке було би винятком з правила і встановлювало десятиденний строк для подання апеляційної скарги, незалежно від причин, вказаної стороною для виправдання подання такої скарги із запізненням». Факти цієї справи щодо вручення постанови суду аналогічні тим, з приводу яких було прийняте вказане рішення ЄСПЛ. Тому його належить застосувати до даного випадку в якості прецеденту. 
Пропущений строк є незначним, складає - 2 дні. Враховуючи наведені обставини, строк на апеляційне оскарження належить поновити.
5. Щодо апеляційної скарги.
5.1. Відмова водія від проходження в установленому законом порядку (ст. 266 КУпАП) медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В основу доводів апеляційної скарги покладено те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду.
5.2. Це спростовано матеріалами провадження.
На відеозаписі зафіксовано зупинку транспортного засобу працівниками поліції, пояснення причин зупинки, які є правомірними, роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП, наявність ознак алкогольного сп`яніння та вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, фактична відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу та його відмова від підписання протоколу.
Вказаним відеозаписом підтверджено, що працівники поліції з дотриманням вимог ст.266 КУпАП пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я. Однак ОСОБА_1 формально висловлюючи згоду, від процедури ухилився та реальних дій для проходження огляду не вчинив, що за змістом поведінки протягом майже години комунікації з працівниками поліції свідчить про його відмову від огляду в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом також спростовуються указаним відеозаписом, який містить достовірні та об`єктивні дані щодо подій справи.
Розбіжності в часі зазначеному в протоколі, боді-камері та на відео з реєстратора автомобіля на висновки суду не впливають, оскільки вимога пройти огляд та фактична відмова від цього зафіксовані на відео.
6. Оцінки і рішення.
6.1. За наслідками розгляду апеляційний суд дійшов тих же висновків, що і суд першої інстанції. Зупинка транспортного засобу була правомірна. Працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, повідомили про це і пропонували пройти огляд відповідно до ст. 266 КУпАП на місці та закладі охорони здоров`я, апелянт відмовився. Працівники поліції діяли в межах закону і норм професійної етики.
Дії ОСОБА_1 містять склад ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова водія від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи захисника про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський має право зупиняти транспортні засоби, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.
Решта доводів для вирішення цієї справи значення не мають.
6.2. Рішення суду першої інстанції обгрунтоване доказами, які досліджені судом першої інстанції і належно вмотивоване. 
Підстави для його скасування відсутні, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Строк на апеляційне оскарження поновити.
Апеляційну скаргу захисника адвоката Худої І.Р.– залишити без задоволення.
Постанову Богородчанського районного суду від 12.12.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв