Справа № 948/174/26 
Номер провадження 3/948/46/26 
15.04.2026  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2026 с-ще Машівка

Суддя Машівського районного суду Полтавської області Тимофєєва Г.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА :

10 березня 2026 року до Машівського районного суду Полтавської області з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал (справа № 948/174/26) що містить протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП , який внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Тимофєєвій Г.Л.
04.03.2026, о 06 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , неналежним чином виконувала батьківські обов`язки стосовно доньки ОСОБА_2 , 2011 р.н., яка 04.03.2026 втекла з дому, чим порушила вимоги ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, судова повістка про виклик до суду була направлена за адресою місця проживання, яка повернулася до суду 25.03.2026 з відміткою «адресат відсутній» (а.с.15-16).
Також при складанні протоколу поліцейськими було повідомлено гр. ОСОБА_1 , під особистий підпис про те, що розгляд адміністративної справи буде здійснюватися в Машівському районному суді за викликом. До суду з метою отримання інформації про стан провадження відносно неї, ОСОБА_1 не зверталася. Доказів поважності своєї неявки до суду не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася. 
Відповідно до п. 38 постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 0870/8014/12 сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, та вимоги статті 268 КУпАП, відповідно до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справ в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Нормами ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. 
Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 судом досліджено наступні докази, а саме: 
-протокол про адміністративне правопорушення, яким засвідчено факт неналежного виконання ОСОБА_1 , батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2011 р.н., яка 04.03.2026 втекла з дому (а.с. 2);
-рапортом чергового ВП № 3 про те, що 04.03.2026 о 08.17надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 04.03.2026 о 08.16 за адресою АДРЕСА_1 , 14-річна донька ОСОБА_2 втекла з дому о 6год ранку, можливо поїхала в м.Кременчук, телефон доньки не відомий, на фоні чутно нецензурну лайку чоловіка, в ході розмови кладуть слухавку, виражаються нецензурною лайкою (а.с.3).
-письмові пояснення ОСОБА_1 , яка вказала, що 04.03.2026 о 05.30 год, вона прокинувшись помітила, що в кімнаті, де відпочиває її донька, горить світло і донька була там, прокинувшись о 6 год, вона виявила, що доньки ОСОБА_2 вдома не має, а також відсутня її сумочка, в якій знаходились особисті документи доньки, після чого вона зателефонувала до поліції (а.с.5);
-письмові пояснення ОСОБА_2 , де вона зазначила, що 04.03.2026 вона прокинулась та вирішила подорожувати до свого знайомого, який проживає в м.Кременчук Полтавської області, в той час її мама, яка періодично вживає спиртні напої, перебувала в будинку та знаходилась в п`яному вигляді, мама не запитувала її куди вона прямує, зібравши свої речі вона пішла на рейсовий автобус, щоб доїхати до м.Полтава, коли вона перебувала в м.Полтава до неї підійшли працівники поліції та повідомили, що її розшукують батьки, після чого повернули додому (а.с. 6);
-фотокопію свідоцтва про народження, яким підтверджується, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7);
-характеристику ОСОБА_2 ,2011 р.н., учениці 9 класу, виданої Андріївською філією Михайлівського ліцею Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, де вказано, що ОСОБА_3 навчається у даному закладі з першого класу, має дуже низький рівень знань з усіх предметів, часто пропускає заняття без поважних причин, домашні завдання не виконує, на зауваження реагує не завжди адекватно, може говорити на підвищених тонах з педагогами, не завжди дотримується норм етичної поведінки, батьки дитини не завжди приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, на зауваження та рекомендації педагогів реагують формально, питання навчальної дисципліни та поведінки учениці з боку батьків належним чином не коригується (а.с.8), 
-довідку–характеристику Андріївського старостату від 04.03.2026, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, проживає у громадянському шлюбі з ОСОБА_4 та виховують шестеро дітей (а.с.9).
Суд зауважує, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту, поясненням ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_2 , характеристики учениці ОСОБА_5 , об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, проявилася в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки, а саме у неналежному піклуванні про її духовний і моральний розвиток, тобто ОСОБА_1 не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, подає аморальний приклад, що призвело до події 04.03.2026, коли неповнолітня ОСОБА_1 втекла з дому, зазначивши, що її мама не цікавилася куди та їде.
Таким чином, аналізуючи докази в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. 
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає. 
Накладаючи адміністративне стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його ставлення до вчиненого, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючу провину обставину, відсутність відомостей про вчинення подібних дій, та доходить висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, 245,247, 252, 283, 284 КУпАП, –

ПОСТАНОВИЛА :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень). 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя        Г.Л. Тимофєєва