СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/3650/26 пр. № 1-кп/759/939/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року  м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ; 
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження ЄРДР № 12025100000001331 від 19 жовтня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Туркменістані, туркмен, гр-н Туркменістану, освіта середня, студент, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження: ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 , її представники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В:
19 жовтня 2025 року, близько 00 год. 11 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «КІА К-5», р.н. НОМЕР_1 , рухався у другій смузі руху проїзної частини Кільцевої дороги у м. Києві зі сторони вул. Тулузи в напрямку вул. Жмеринської зі швидкістю 184,5 + 15,22 км/год... 173,98 + 14,35 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену - 50 км/год на даній ділянці дороги. У цей час, порушуючи вимоги пунктів 4.9, 4.14(а), (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил), пішохід ОСОБА_11 перетинав проїзну частину Кільцевої дороги у м. Києві, рухаючись зліва направо відносно напрямку вказаного транспортного засобу, переводячи в руках електросамокат.
У свою чергу, ОСОБА_5 , керуючи вказаним автомобілем «КІА К-5» та будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, маючи об`єктивну змогу обрати безпечну швидкість руху в межах дозволеної, у порушення вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 12.2, 12.3 12.4 та 12.9(б) Правил умисно порушуючи швидкісний режим, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що своїми односторонніми діями створив для себе умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, при виникненні небезпеки для руху (пішохід ОСОБА_11 ), яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля та продовжив рух, внаслідок чого навпроти будинку № 66 по вул. Зодчих, неподалік електроопори зовнішнього освітлення № 196 у м. Києві здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 .
У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) пішохід ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження (множинні переломи кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, крововтрата та шок), від яких помер на місці пригоди.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5  свою винуватість визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище фактичним обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно у вказаний час він керуючи технічно справним автомобілем «КІА К-5», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною Кільцевої дороги зі сторони вул. Тулузи в напрямку вул. Жмеринської, де в цей час у невідведеному місці зліва направо перетинав дорогу пішохід ПАВЛЕНКО. Він, обвинувачений, значно перевищив максимально допустиму швидкість на даній ділянці дороги, через що не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого авто, а продовживши рух здійснив наїзд на пішохода, який отримав смертельні тілесні ушкодження.
Як уточнив обвинувачений, він цілком усвідомлює, що вказаними діями порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3(б), 12.2, 12.3 12.4 та 12.9(б) Правил, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, чим створив небезпеку для інших учасників руху, а при виникненні небезпеки для руху, якою виявився пішохід, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 19 жовтня 2025 року, керуючи автомобілем марки «КІА К-5», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3(б), 12.2, 12.3 12.4 та 12.9(б) Правил, що спричинило смерть потерпілого  ОСОБА_12 , а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні ОСОБА_13 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про його особу, який характеризується виключно позитивно, не судимий. Окремо суд враховує послідовну поведінку обвинуваченого відразу після вчиненого, яка наповнена жалем, добровільне часткове відшкодування ним заподіяної шкоди, оформлені зобов?язання у подальшому продовжити таке відшкодування, що свідчить про дієве каяття з його боку. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_13 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я обвинуваченого, а також консолідовану думку всіх учасників судового розгляду щодо можливості його виправлення в умовах без реального відбуття покарання, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_14 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, застосовує до нього ст. 75 КК України і звільняє від відбування основного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є гуманним, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 100, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3  від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2025 року на автомобіль «КІА К-5», д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.
Речові докази: автомобіль «КІА К-5», д.н.з. НОМЕР_1  - повернути належному володільцю; носій, на якому містяться записи з камери відеоспостереження - зберігати при матеріалах справи.
На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення судових експертиз - 12 479 грн. 60 коп. в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ ОСОБА_15