Справа № 127/35751/25
Провадження № 2/127/8242/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей на підставі положень ст. 180-183 СК України. Свій позов мотивувала тим, що між нею та відповідачем 05 серпня 2012 року зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач утриманням дітей не цікавиться, в добровільному порядку участь в їх утриманні не бере. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, проходить військову службу в ЗСУ та має статус учасника бойових дій, інших утриманців немає. За таких обставин, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що сторони, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , з 05 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року у справі №127/12754/22 розірвано.
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області.
Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою квартального комітету «Лівобережний» №597 від 05.11.2025.
Згідно з інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи №37142 від 25.11.2025 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач, проживаючи окремо, участі в утриманні дітей, їх вихованні та розвитку не бере, доказів надання відповідачем допомоги на утримання дітей матеріали справи не містять.
Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.
Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум з 1 січня 2026 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень.
На момент ухвалення рішення дітям: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 13 роки.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом установлено не виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дітей, а тому це майнове право є порушеним та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів).
Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, визначений законодавством України прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а діти потребують такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання матеріальної допомоги, неможливості утримувати дітей, відомостей про незадовільний стан свого здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, встановлені обставини в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі, про який клопоче позивач.
При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст. 182 СК України.
Суд зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).
Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 12 листопада 2025 року.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн судового збору.
Керуючись ст. 75, 79, 80, 84, 180, 181-183, 191 СК України, ст. 13, 81, 141 263-265, 273 279, 354, 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 листопада 2025 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя          Шаміна Юлія Анатоліївна