Справа № 185/12668/25
Провадження №2/523/3702/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

"30" березня 2026 р. м.Одеса  

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:
головуючий суддя - Далеко К.О.,
за участю секретаря - Дяченко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 223492,67 грн., яка складається з: - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 112068,81 грн.; - заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) – 12,15 грн.; - заборгованість по комісії ( в т.ч. прострочені) – 111 411,71 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Таскомбанк» договір про надання кредиту, за яким кредитодавець надав їй у безготівковій формі споживчий кредит в сумі 133747,50 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів 0.01% за користування кредитом та щомісячної комісії 4,9% за обслуговування кредиту, проте відповідачка належним чином свої кредитні зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 223492,67 грн, яку позивач просить стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами. 
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, зі змісту позовної заяви вбачається, що він просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду відповідач не подавав.
Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Таскомбанк» кредитний договір шляхом підписання заяви-договору №2304398-045 про надання споживчого кредиту на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
За умовами договору кредитодавець надав ОСОБА_1 кредит на власні потреби на суму 133747,50 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальниці № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк» строком на 36 місяців зі сплатою 0,01 % річних від суми боргу за договором та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9 % щомісячно від наданої суми кредиту, а позичальниця зобов`язалася повертати кредит та сплачувати проценти за його користування відповідно до графіку платежів.
Позивач умови договору виконав у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок НОМЕР_1 (меморіальний ордер № 770700304 від 23 вересня 2021 року).
Відповідачка свої зобов`язання щодо погашення основної суми боргу за кредитним договором та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 15 вересня 2025 року за розрахунком позивача утворилася заборгованість у розмірі 223492,67 грн, з яких заборгованість за основним боргом 112068.81 грн, заборгованість за процентами 12,15 грн та заборгованість за комісією 111 411,71грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , уклавши кредитний договір, прийняла на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення: 112 068 (сто дванадцяти тисяч шістдесят вісім) грн. 81 коп. заборгованості по тілу кредиту; - 12 (дванадцяти) грн. 15 коп. заборгованість по процентам. 
Разом із тим, суд відмовляє у стягненні заборгованості по комісії у розмірі 111 411,71 грн. 
Судом встановлено, що умовами п.1.4 кредитного договору передбачений обов`язок позичальниці сплачувати комісію за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 4,90 % від суми кредиту.
У той же час, в договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що :
"згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
З огляду на викладене, суд дійшов висновків про нікчемність п.1.4 кредитного договору щодо щомісячної сплати комісії.
Таке правозастосування також узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 10.01.2024 року у справі № 727/5461/23. 
Отже, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування грошима на загальну суму 112 080,96 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 112 068,81 грн. та заборгованість за процентами 12,15 грн.
Відповідачем не наданого жодного належного та допустимого доказу суду на спростовування доводів, викладених позивачем.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам - 50,15% з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1214,83 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на корись Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) заборгованість за кредитним договором № 2304398-045 від 23.09.2021 року в розмірі – 112080 (сто дванадцять тисяч вісімдесят) грн. 96 коп., з яких: - 112 068 (сто дванадцять тисяч шістдесят вісім) грн. 81 коп заборгованість по тілу кредиту; - 12 (дванадцять) грн. 15 коп заборгованість по процентам.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на корись Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) сплачену суму судового збору в розмірі 1214 (одна тисяча двісті чотирнадцять ) грн. 83 коп. 
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 06.04.2026р.

Суддя          К.О. Далеко