Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/4153/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого – судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., за участю представника позивачки Стасюка Ю.П., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виноградівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Ю.П., 20.12.2018 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 26.01.2022 до участі у розгляді справи залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.
Ухвалою суду від 18.02.2022 до участі у розгляді справи залучено Виноградівську міську раду як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Уточнені позовні вимоги мотивовано тим, що 23.05.2018 року позивачка зареєструвала право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2121210100:07:001:0163, на підставі договору дарування земельної ділянки від 23.05.2018 року. В подальшому позивачка запідозрила, що реальні межі земельної ділянки не відповідають не межам встановленим Державним земельним кадастром. З метою встановлення розбіжностей позивачка звернулася до землевпорядної організації, працівники якої провівши заміри на місці встановили, що паркан власника (відповідача) сусідньої земельної ділянки за № 32, виходить своїми межами на земельну ділянку позивачки та за межі належної відповідачу земельної ділянки. 29.07.2018 року, представником позивачки на адресу відповідача надіслано пропозицію досудового врегулювання спору, з пропозицією вирішити земельний спір в позасудовому порядку. Згідно відповіді від 01.08.2018 року ОСОБА_1 порадив представнику позивачки займатися своїм особистим життям та констатував, що суд відмовить в задоволені позову через пропуск строків позовної давності, а тому врегулювати питання в позасудовому порядку він відмовляється. З метою встановлення факту порушення її прав позивачка звернулася до землевпорядної організації для відновлення меж земельної ділянки в натурі, про що було складено відповідний акт, щодо неможливості відновлення частини межових знаків через наявність паркану, який належить ОСОБА_1 . Враховуючи викладене позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Відповідач  ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Нечаєв В.В., 18.02.2019 подав до суду відзив на позовну заяву (Том 1 а.с. 115-118), за яким відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки відповідач набув право власності на свою земельну ділянку 25.12.2006 і бетонна огорожа, яку позивачка просить демонтувати, була встановлена ним, як власником земельної ділянки вздовж її меж ще з 2006 року, тоді як позивачка стала власником своєї земельної ділянки 23.05.2018.
У подальшому відповідач ОСОБА_1 повідомив суд, що договір про надання правової допомоги між ним та адвокатом Нечаєвим В.В. розірвано і він надалі представлятиме свої інтереси по даній справі самостійно.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто у відсутність позивачки за участю її представника — адвоката Стасюка Ю.П. 
Представник позивачки ОСОБА_5 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, додатково зазначив, що по справі було проведено судові земельно-технічні експертизи, за результатами яких складено висновок № Е-18/2025 від 22.07.2025 року та № 141/ЗТ від 28.05.2021 року. Ці висновки підтвердили та деталізували обсяг порушення прав. Встановлено, що огорожа відповідача створює перешкоди не лише в частині, що знаходиться безпосередньо на ділянці позивача, а й у частині, що розташована на землях загального користування та обмежує проїзд до земельної ділянки позивача. Уточнені позовні вимоги просив задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти уточнених позовних вимог заперечив та просив суд у задоволенні таких відмовити.
Треті особи будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.
Представник третьої особи Виноградівської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у суду матеріалів; вирішення даної справи залишають на розсуд суду ( Том 2 а.с.78). 
Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги позивача заперечив з мотивів, наведених у запереченні та подав до суду письмове клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, висновки експертів, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог з огляду на наступне. 
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких перешкод його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Стаття 103 цього Кодексу визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам - сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо).
Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).
Згідно п. г, е, ч. 1. ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
В силу положень ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому, статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання". Тобто, виступаючи гарантом реалізації законних прав, держава тим самим забезпечує одночасно і виконання громадянами обов`язків, покладених на них державою, а також власними договірними та іншими зобов`язаннями. Оскільки економічною основою кожного суспільства є власність у різних її формах, то одним із найголовніших об`єктів державного захисту виступає саме право власності. При цьому законодавство, зокрема Конституція, Цивільний кодекс надають усім власникам рівні умови для захисту права власності.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 23.05.2018, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. за реєстровим номером 299, позивачка ОСОБА_2 23.05.2018 зареєструвала право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2121210100:07:001:0163.
Суміжним землекористувачем є відповідач ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 . Право власності на дану земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 032633 від 25.12.2006 р.
Згідно ч. 5 ст. 4 закону України «Про власність», який діяв на час виникнення права власності у відповідача, власник, здійснюючи свої права, зобов`язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави. При здійсненні своїх прав і виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержувати моральних засад суспільства.
Разом з цим, після набуття позивачкою у власність земельної ділянки між сторонами виник спір щодо реальних меж земельної ділянки позивачки, яка звернувшись до землевпорядної організації виявила, що бетонний паркан відповідача порушує її права власника земельної ділянки – розташований на частині її земельної ділянки. 
За клопотанням представника позивачки ухвалою суду від 01.11.2019 по справі призначено інженерно-технічну (земельно-технічну та будівельно-технічну) експертизу, проведення якої доручено ПП «Юридично-експертна компанія «Юрекс-Закарпаття» (м. Ужгород, вул. Загорська, 26).
Для висновку експертизи перед експертом поставлено наступні питання:
1. Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , межам земельної ділянки визначеним державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЗК №032633 від 25.12.2006 року, кадастровий помер: 2121210100:00:001:0107, якщо ні то в чому саме полягає невідповідність?
2. Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , межам земельної ділянки визначених у правовстановлюючих документах та витягу з ДЗК про земельну ділянку кадастровий номер: 2121210100:07:001:0163, якщо ні то в чому саме полягає невідповідність?
3. Чи знаходяться/перетинають межу земельних ділянок, кадастровий номер: 2121210100:07:001:0163 та кадастровий номер: 2121210100:00:001:0107, паркан чи огорожа, інші споруди чи спорудження, якщо так, то як конкретно ці об`єкти розташовані на земельних ділянках, які мають лінійні параметри, яку займають площу земельної ділянки кадастровий номер: 2121210100:07:001:0163 ?
4. Чи створюють встановлені відповідно до попереднього пункту об`єкти перешкоди у використанні/користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер: 2121210100:07:001:0163, за цільовим призначенням ?
5. У який спосіб технічно можливо усунути такі порушення, зокрема, чи є необхідним знесення, демонтаж (повний, частковий) відповідних об`єктів, звільнення території від певних об`єктів, інший спосіб усунення порушень?
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.05.2021 № 141/ЗТ, проведеної судовим експертом ПП «Юридично-експертна компанія «Юрекс-Закарпаття» ФОП ОСОБА_7 , встановлено наступні факти:
1, 2 : - земельна ділянка № НОМЕР_1 , яка належить гр. ОСОБА_1 фактично накладається на земельну ділянку, що належить гр. ОСОБА_2 , площа накладання - 0,0122 га;
-фактично ділянка гр. ОСОБА_1 накладається на землі гр. ОСОБА_2 і має конфігурацію наближену до прямокутної трапеції із розмірами зліва на право від суміжного землевласника: 14,44 м; 8,51 м; 8,24 м; 4,7 м; 31,55 м; 0,89 м; 2,23 м.;
- земельна ділянка № НОМЕР_1 , яка належить гр. ОСОБА_1 фактично накладається на землі загального користування ( АДРЕСА_1 ), площа накладання - 0,0033 га;
- фактично ділянка гр. ОСОБА_1 накладається на землі загального користування і має конфігурацію наближену до прямокутника із розмірами зліва на право від суміжного землевласника - ОСОБА_2 : 1,69 м; 17,35 м; 2,32 м; 12,66 м.
- за рахунок зміщення фактичного користування відносно кадастру гр. ОСОБА_2 накладається на землі загального користування( АДРЕСА_1 ), площа накладання - 0,0022 га.
3, 4. Огорожа між домоволодіннями АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 зведена повністю на земельній ділянці, що належить гр. ОСОБА_2 , загальна довжина споруди, яка належить гр. ОСОБА_1 складає - 34,31 м.п. Дана огорожа, яка належить гр. ОСОБА_1 , що зведена повністю на земельній ділянці, що належить гр. ОСОБА_2 , загальною довжиною - 34,31 м.п. повністю перекриває доступ до земельної ділянки площею - 0,0122 га, що належить гр. ОСОБА_2 на праві приватної власності.(див. дослідження питання № 3).
5. Дана огорожа із шлакоблоків з суцільним закладанням прольоту, із бутобетонним цоколем та бутобетонними стовпами(9,93 м.п.) частково підлягає демонтажу в наступних межах:
- в частині від вул. Угочанської на загальну площу накладання - 2,32 м, 17,35 м, 1,69 м;
- в частині домоволодіння належного гр. ОСОБА_2 8,24 м (у всій частині споруди);
- сітка без цоколя по армованих бетонних стовпах (шпалерах) для виноградників загальною довжиною - 26,07 м.п. може бути демонтована і влаштована після зміщення відносно існуючої накладки ( Том 2 а.с.2-12).
Також суд зазначає, що за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 22.07.2022 по справі призначено первинну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Павличу О.В.
Для висновку експертизи перед експертом поставлено наступні питання:
1. Чи відповідають фактичні межі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , межам земельних ділянок визначених відповідними будівельними паспортами на забудову, схемам забудови земельної ділянки, проектам забудови земельної ділянки та державними актами про право власності на земельну ділянку серія ЗК №032633 від 25.12.2006 року з врахуванням ширини АДРЕСА_3 метрів, якщо ні то в чому саме полягає невідповідність ?
2. Чи відповідають межі земельних ділянок (визначених відповідними будівельними паспортами на забудову, схемам забудови земельної ділянки, проектам забудови земельної ділянки та державними актами про право власності на земельну ділянку серія ЗК №032633 від 25.12.2006 року з врахуванням ширини АДРЕСА_3 метрів) за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , межам земельних ділянок визначених відповідними цифровими обмінними XML-файлами земельних ділянок, які були сформовані внаслідок первинної геодезичної (кадастрової) зйомки під час сформування кадастрових номерів та внесення відомостей про дані ділянки до ДЗК, якщо ні то в чому саме полягає невідповідність ?
На виконання ухвали суду від 21.07.2022 судовий експерт ОСОБА_8 надав до суду висновок експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 22.07.2025 за № Е-18/2025, згідно якого судовий експерт дійшов наступних висновків: 
По питанню №1: Фактичні межі земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , не відповідають межам земельних ділянок визначених відповідними будівельними паспортами на забудову, схемам забудови земельної ділянки, проектам забудови земельної ділянки та державними актами про право власності на земельну ділянку серія ЗК №032633 від 25.12.2006 року з врахуванням ширини АДРЕСА_3 метрів. Основна невідповідність полягає у профілі дороги, так як в паспортах забудови перетин доріг відбувається під прямим кутом, а за даними технічної документації такий кут є гострим, даний фактор впливає і на взаєморозташування ділянок які розташовані перпендикулярно АДРЕСА_1 і відповідно їх паралельне розташування АДРЕСА_3 як це вказано в паспортах забудови не відповідає одне одному. Наступна невідповідність полягає у тому, що згідно паспорту забудови ділянки АДРЕСА_4 та державному акту на неї її ширини становить 15,62 м, а згідно паспорту забудови ділянки № НОМЕР_1 , ширина ділянки № НОМЕР_2 вказана 17,0 м. Разом з тим дані, щодо фактичної ширини ділянки № НОМЕР_2 відсутні, і за фактичним станом на час проведення експертизи встановленню не піддаються через відсутність твердих меж ділянки № НОМЕР_2 . Також як видно на рис. 1 та 2 фактичне розташування ділянок просторово має скручення по відношенню до схем забудови, але таке скручення могло виникнути внаслідок невідповідності перехрещення вул. Абрикосова та Угочанська. Таким чином однозначно стверджувати про причини виникнення невідповідностей станом на час проведення експертизи не вдається за можливе, оскільки паспорти забудови ділянко № НОМЕР_2 , НОМЕР_1 суперечать одне одному і відповідно і фактичному стану згідно технічної документації.
По питанню № 2: На підставі матеріалів технічної документації де відображено дані щодо ділянок, які внесені до земельного кадастру встановлено, що межі земельних ділянок (визначених відповідними будівельними паспортами на забудову, схемам забудови земельної ділянки, проектам забудови земельної ділянки та державними актами про право власності на земельну ділянку серії ЗК №032633 від 25.12.2006 року з врахуванням ширини АДРЕСА_3 метрів) за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 відповідають межам земельних ділянок визначених відповідними цифровими обмінними XML- файлами земельних ділянок, які були сформовані внаслідок первинної геодезичної (кадастрової-) зйомки під час сформування кадастрових та внесення відомостей про дані ділянки до ДЗК ( Том 2 а.с. 166-182).
Дослідивши вказаний висновок експерта суд зазначає, що  земельно-технічну експертизу проведено відповідно до поставлених питань з вихідними даними, що ширина АДРЕСА_3 становить 12 метрів, однак, як встановлено із письмових доказів, наданих до суду представником позивачки – документації Виноградівської міської ради щодо будівництва дороги по АДРЕСА_3 , ширина проїзної частини даної вулиці становить 6 метрів ( Том 2 а.с. 199- 216).
Таким чином, суд приходить до висновку, що описаними висновками експерта та письмовими доказами по справі встановлено та підтверджено факт порушення відповідачем прав позивачки як власника земельної ділянки, розташованої за адресою  АДРЕСА_1 . Встановлено, що огорожа відповідача створює перешкоди не лише в частині, що знаходиться безпосередньо на ділянці позивача, а й у частині, що розташована на землях загального користування та обмежує проїзд до земельної ділянки позивачки.
На підставі наведеного уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом зобов`язання відповідача провести часткове демонтування спірної огорожі.
У зв`язку з задоволенням уточнених позовних вимог, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 18, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 — задоволити.
Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 2121210100:07:001:0163), яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_2 ) демонтувати за власний рахунок належну йому огорожу та її конструктивні елементи (фундамент, стовпи), а саме:
- частину огорожі, що розташована на землях загального користування та перешкоджає проїзду до вказаної земельної ділянки, а саме сегменти довжиною 2,32 м, 17,35 м та 1,69 м, як це деталізовано у висновку експерта № Е-18/2025;
- частину огорожі довжиною 8,24 м, що розташована безпосередньо на території земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 (кадастровий номер 2121210100:07:001:0163);
- демонтувати та перенести за межі земельної ділянки (кадастровий номер 2121210100:07:001:0163), яка належить ОСОБА_2 , огорожу із сітки на армованих бетонних стовпах (шпалерах) загальною довжиною 26,07 м.п.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 гривень. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 20.03.2026.

Головуючий	Левко Т. Ю.