Справа № 357/3383/26
3/357/1634/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2026 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,
за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,
УСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 11 лютого 2026 року о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , спілкувався зі своєю мамою ОСОБА_2 , чим порушив п. 3, термінового заборонного припису, серія АА № 522567 від 10.02.2026 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчить довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber». Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , копію термінового заборонного припису, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , висновок із медичної карти стаціонарного хворого № 2124, висновок про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) № 1848, довідку Білоцерківської міської лікарні № 1, суд дійшов наступного висновку.
Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції зазначено, що 11.02.2026 року ОСОБА_1 , спілкувався зі своєю мамою ОСОБА_2 , чим порушив п. 3, термінового заборонного припису, серія АА № 522567 від 10.02.2026 року, а саме заборонна в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Однак, як вбачається з висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) № 1848, ОСОБА_2 проживала спільно із ОСОБА_1 , відповідно до довідки Білоцерківської міської лікарні та висновку із медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_2 мала ряд захворювань, серед яких ампутація правої нижньої кінцівки на рівні н/3 стегна та потребувала стороннього догляду, який їй надавав ОСОБА_1 .
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, до матеріалів не додано заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 , також відсутні покази свідків. 
При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП в діях ОСОБА_1 ..
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 2 ст. 173-8, ст. ст. 221, 247, 284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	Світлана ДОРОШЕНКО