Справа № 420/34186/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС Одеській області, третя особа Акціонерне товариство “УКРСИББАНК”, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,- 

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС Одеській області, третя особа Акціонерне товариство “УКРСИББАНК”, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 17.03.2025 № 11340/15-32-24-04-20, № 11344/15-32-24-04-20, №11350/15-32-24-04-20. 
Ухвалою суду від 13.10.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду із цим позовом, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві вказав, що не погоджується із прийняттям оскаржуваних податкових повідомлень – рішень та просить суд їх скасувати. Як зазначив представник, приймаючи рішення щодо обов`язку сплатити податок на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання (прощення) боргу кредитором, відповідач виходив лише з відповіді АТ "УКРСИББАНК" від 11.09.2024 року №17-2 - 03/10215, з урахуванням того, що ОСОБА_2 додаткових благ у вигляді анулювання боргу АТ "УКРСИББАНК" не отримувала, як і самого кредиту, що також підтверджується звітом «Українського бюро кредитних історій», не була належним чином повідомлена про прощення (анулювання) такого неіснуючого боргу, то в неї не виникло ніяких обов`язків щодо відображення у декларації анульованої суми боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, і тому оскаржувані податкові повідомлення рішення є незаконними. Третя особа у своєму листі від 11.09.2024 відповідачу повідомила, що фактично анулювання боргу відбулось у сумі 108909,64 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ 26.2058870 UАН/USD станом на 11.05.2019 дорівнює 2 854 073,72 грн. у тому числі: сума анульованого основного боргу склала 29968,9 доларів США, сума анульованих відсотків – 78940, 74 доларів США. Таким чином, як вказав представник позивача, нібито прощені позивачці відсотки у сумі 78940, 74 доларів США не є її доходом та додатковим благом, що також є підтвердженням незаконності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень через ще й невірності сум нарахованих штрафних санкцій, у суттєво значному розмірі.
23.10.2025 до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що згідно із податковою інформацією, яка надійшла до Головного управління ДПС в Одеській області від АТ «УКРСИББАНК» (ЄДРПОУ 09807750) листом від 11.09.2024 №17-2-03/10215 (вх. Головне управління ДПС в Одеській області від 11.09.2024 №101049/6), ФОПП ОСОБА_1 у другому кварталі 2019 року було отримано дохід у вигляді суми заборгованості платника податків за укладеним ним цивільно правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого на 1 січня звітного податкового року (за ознакою доходу 107) в розмірі 2 854 073,72 грн. В свою чергу, перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих у вигляді суми заборгованості платника податків за укладеним ним цивільно - правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого на 1 січня звітного податкового року та інших доходів. В порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164, пп.б п.171.2 ст.171, п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179 Кодексу ФОПП ОСОБА_1 податок на доходи з фізичних осіб з доходів у сумі 513 733,27 грн., з отриманих доходів у вигляді суми заборгованості платника податків за укладеним ним цивільно - правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого на 1 січня звітного податкового року не нараховано та до бюджету не сплачено. Водночас в порушення вимог п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164, пп.б п.171.2 ст.171 п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд.XX «Перехідні положення» Кодексу ФОПП ОСОБА_1 військовий збір у сумі 42 811,11 грн. з доходів, отриманих у вигляді суми заборгованості платника податків за укладеним ним цивільно - правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого на 1 січня звітного податкового року не нараховано та до бюджету не сплачено.
Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.
У період з 20.01.2025 по 05.02.2025, Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 з питань сплати до бюджету належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, за результатами якої складено акт №5572/15-32-24-04-15 від 11.02.2025.
У ході перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 :
-пп. 179.1 ст. 179, п.179.2 ст. 179, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік; 
- пп. 162.1.1 ст. 162.1, ст. 162, п.п. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164, пп. 6 п. 171.2 ст. 171, п. 167.1 ст. 167, п. 179.1 ст. 179, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся на суму 513 733, 27 грн.; 
- пп. 162.1.1 ст. 162.1, ст. 162, п.п. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164, пп. 6 п. 171.2 ст. 171, п. 167.1 ст. 167, п. 179.1 ст. 179, п. 179.7 ст. 179, п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд.ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся на суму 42 811,11 грн.
На підставі вказаних висновків перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області були прийняті податкові повідомлення – рішення від 17.03.2025:
-№ 11340/15-32-24-04-20, яким накладено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 340,00 грн, у зв`язку з неподанням податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік;
-№ 11344/15-32-24-04-20, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 513 733,27 грн. та нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 128 433,32 грн;
- №11350/15-32-24-04-20, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 42 811,11 грн. та нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10 702,78 грн.
Як вбачається з акту перевірки та оскаржуваних рішень, контролюючим органом було встановлено отримання ОСОБА_1 у 2 кварталі 2019р. від АТ «УКРСИББАНК» доходу у вигляді суми заборгованості платника податків за укладеними ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму діючого на 1 січня звітного податкового року (за ознакою доходу 107) в розмірі 2 854 073, 72 грн.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Види перевірок, які контролюючі органи мають право проводити, визначені ст.75 ПК України, пунктом 75.1 якої визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.
Статтею 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
Положеннями підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
При цьому, відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:
а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;
б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;
в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;
г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;
ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;
д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);
е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;
є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;
ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
Таким чином, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.
Відповідно до підпункту 163.1.1. пункту 163.1. статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно з підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім:
а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю;
б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання;
в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування;
г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом.
ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України.
Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування;
Суд звертає увагу на те, що відповідно до абз.“д” пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Згідно з п.п.165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: 
основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;
сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності;
Відповідно до підпункту 168.2.1. пункту 168.2. статті 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України).
Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02.04.2025 по справі № 520/6561/19.
Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.
З викладеного слідує, що під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 28.07.2021 у справі №826/12872/17, від 16.09.2021 у справі № 826/15158/16, від 16.05.2023 у справі № 820/880/16, від 18.12.2024 у справі № 816/208/17.
В той же час, судом встановлено, що контролюючим органом встановлено порушення позивачем, отримання у 2 кварталі 2019р. від АТ «УКРСИББАНК» доходу у вигляді суми заборгованості платника податків за укладеними ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму діючого на 1 січня звітного податкового року (за ознакою доходу 107) в розмірі 2 854 073, 72 грн.
При цьому, у листі АТ «УКРСИББАНК» від 11.09.2024 №17-2-03/10215, адресованого Головному управлінні ДПС в Одеській області, вказано, що дохід у сумі 2854073,72 грн без утримання ПДФО та військового збору був нарахований фізичній особі ОСОБА_1 11.05.2019 у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості платника податку, яка виникла по картковому рахунку, за якою минув строк позовної давності. Додатково повідомлено, що фактично анулювання боргу відбулось у сумі 108909,64 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ 26.2058870 UАН/USD станом на 11.05.2019 дорівнює 2854073,72 гри, у тому числі: сума анульованого основного боргу складала 29968,9 доларів США, сума анульованих відсотків - 78940,74 доларів США
Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Отже, у відповідача були відсутні підстави для збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатом річного декларування на суму процентів, що не враховано відповідачем під час нарахування податку на доходи та відповідного військового збору.
Поряд з цим, під час з`ясування офіційних обставин справи, ухвалою суду від 19.11.2025 витребувати у Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (ЄДРПОУ 09807750, вул.Андріївська, буд. 2/12, м.Київ), належним чином засвідчені копії: кредитного договору, укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 про надання валютного кредиту щодо якого рахується заборгованість у розмірі 108 909,64 доларів США; заявки на отримання кредитних коштів; касового ордеру на видачу валютних коштів; заяви на укладання кредитного договору; рішення кредитного комітету про затвердження кредиту; номеру кредитної справи валютної ОСОБА_1 ; інформації щодо підстав, з яких АТ «УКРСИББАНК» не звертався в судовому порядку з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «УКРСИББАНК»; виписки по валютному кредитному рахунку ОСОБА_1 за період з 2007 по 2019 роки; виписки по рахунку, відкритого під валютний кредит ОСОБА_1 за період з 2007 по 2019 роки; виписки по рахункам на яких відображається забезпечення кредитного договору та договору поруки за період з 2007 по 2019 роки; всі інші наявні документи, які стосуються отримання валютного кредиту ОСОБА_1 в АТ «УКРСИББАНК».
Однак, жодних документів в підтвердження укладення позивачем валютного кредиту щодо якого рахується заборгованість у розмірі 108 909,64 доларів США, до суду надано не було, ані відповідачем яким встановлено порушення податкового законодавства, ані 3-ю особою.
Листом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» від 21.11.2025 надано відповідь суду, що витребувані судом документи не можуть бути надані, оскільки кредитна справа знищена у 2019 році.
Водночас, згідно заяви АТ «УКРСИББАНК» від 09.12.2025, відповідно до постанови Приморського районного суду м.Одеси від 31.01.2009 року (Банк отримав за Вх. № 97 від 02.02.2009 року) по кримінальній справі № 01200800185, слідчими ОВС СУ ДУ МВС України було проведено виїмку справи фізичної особи ОСОБА_1 в відділенні № 559 АКІБ «УКРСИББАНК», що підтверджено реєстром відділення № 559 АКІБ «УКРСИББАНК» від 04.02.2009 року , в якому зазначено перелік документів, який було вилучено органами досудового розслідування на відділенні № 559 АКІБ «УКРСИББАНК» ( м.Одеса) на 93 листах, в тому числі документи про встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку ОСОБА_1 
Вирішуючи спір, суд враховує, що за положеннями п. 112.1 ст. 112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
При цьому п. 112.2 ст. 112 ПК України передбачено, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
На думку суду, в даному випаду відсутні підстави вважати, що позивач не вжив достатніх заходів щодо дотримання вимог Податкового кодексу України, оскільки за встановлених судом обставин, в матеріалах справи, відсутні докази того, що ОСОБА_1 було отримано кредит, за яким було прощено банком борг, а контролюючий орган прийшов до висновку про порушення позивачем податкового законодавства лише на підставі листа банку, що підтверджується як актом перевірки, так і матеріалами справи.
При цьому, з наявних в матеріалах справи листа Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23.12.2025 та постанови Приморського районного суду м.Одеси від 31.01.2009 року по кримінальній справі № 01200800185, в якій вказано про встановлення в ході оперативно –розшукових дій оформлення без відома кредитних карточек овердфрат, зокрема, на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що наразі кримінальна справа за ч.1 ст.358 КК ( підроблення документів, печаток, штампів і бланків), призупинена.
Зважаючи на викладене, недоведеність відповідачем отримання ОСОБА_1 додаткових благ у вигляді анулювання боргу АТ "УКРСИББАНК" , як і самого кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень –рішень від 17.03.2025 № 11340/15-32-24-04-20, № 11344/15-32-24-04-20, №11350/15-32-24-04-20 та наявності підстав для їх скасування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача 7075,25 грн сплаченого ним судового збору. 
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.03.2025 № 11340/15-32-24-04-20, № 11344/15-32-24-04-20, №11350/15-32-24-04-20. 
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ44069166, м.Одеса, вул. Семінарська 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 7075,25 грн(сім тисяч сімдесят п`ять гривень двадцять п`ять копійок).
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра