Справа № 127/13805/26
Провадження № 2-о/127/230/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., присяжних Тунік О.О., Швець Л.П.,
при секретарі судового засідання Чех А.А.,
за участі представника заявника ОСОБА_1 , 
прокурора Лугової Г.А.,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи Виноградського А.П.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» про госпіталізацію ОСОБА_2 в примусовому порядку без його згоди, -

В С Т А Н О В И В:

КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» 23.04.2026 звернулося до суду із заявою про госпіталізацію  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,в примусовому порядку без його згоди.
Заява мотивована тим, що  ОСОБА_2 був госпіталізований 22.04.2026 о 17:30 в КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР». Доставлений на лікування машиною ЕМД, в супроводі поліції, старший лейтенант поліції Гуменний В.Р., ВНП №023073 та сестри ОСОБА_3 , внаслідок погіршення психічного стану - наслідком якого є його розлади мислення та емоційно-вольової сфери: Негавістичний, відмовляється від рекомендацій лікаря, хворим себе не вважає, наполягає на виписці. Внутрішньо напружений, підозрілий, метушливий. Негативно налаштований проти сестри, активно висловлює погрози в її бік. Висловлює маячні ідеї відношення та величі. При вступі 22.04.2026 не дав усвідомлену згоду на госпіталізацію до психіатричного закладу, госпіталізований та медичними показами. 
23.04.2026 о 12:00 год. ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги.
Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію  ОСОБА_2 , в примусовому порядку без його згоди.
В судовому засіданні представник лікарні  ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просив заяву задовольнити.
Прокурор Лугова Г.А. щодо задоволення заяви не заперечувала.
ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення заяви про його госпіталізацію. Вважає себе здоровою людиною, яка веде звичайний спосіб життя, а обставини, викладені у заяві не відповідають дійсності.
Представник  ОСОБА_2 - адвокат Виноградський А.П. підтримав позицію свого підзахисного.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.04.2026 о 17:30 в КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» ОСОБА_2 доставлений на лікування машиною ЕМД, в супроводі поліції та сестри.
23.04.2026 о 12:00 год. ОСОБА_2 оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, про що складено відповідний висновок №01.2-69/1951. Комісія лікарів психіатрів у своєму висновку констатувала, що ОСОБА_2 страждає на важкий психічний розлад у вигляді: Параноїдної шизофренії, наслідком якого є розлади мислення та емоційно-вольової сфери: Негавістичний, відмовляється від рекомендацій лікаря, хворим себе не вважає, наполягає на виписці. Внутрішньо напружений, підозрілий, метушливий. Негативно налаштований проти сестри, активно висловлює погрози в її бік. Висловлює маячні ідеї відношення та величі. Стверджує, що його сестра сюди поклала навмисно так як він заважає їй жити, що не дає «розслабитись», розповідає що колишня дружина зраджувала з «високопосадовцем», бо бачив в телефоні смс. Повідомляє, що дуже багатий і утримує свою дочку присилаючи їй кошти. При цьому ніде не працює. Згідно заяви сестри на паску зайшов ввечері до неї в гості і почав бити її і намагався задушити. 
З огляду на вищезазначене, пацієнт виявляє небезпеку здоров`ю та життю оточуючих.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Зазначене положення закону узгоджується із пунктом 5 Принципу 4 - «Визначення психічної хвороби» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психічної допомоги, прийнятих резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119, де вказано, що жодна особа або орган влади не може класифікувати особу як таку, що має психічну хворобу, інакше як з метою, що прямо пов`язана із психічним захворюванням або внаслідок психічного захворювання.
Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.
Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади.
Відповідно до частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.
Згідно із частинами першою, другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.
До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.
Частинами першою та другою статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці.
У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.
Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Враховуючи дані медичної документації (висновок комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, огляд лікарем приймального відділення) ОСОБА_2 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди.
Поведінка ОСОБА_2 в судовому засіданні в сукупності з медичною документацією свідчать про наявність психічного розладу та необхідність лікування в умовах стаціонару.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 5-7, 9-10, 12, 76, 77, 80-82, 89, 259, 263-265, 339-342 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» про госпіталізацію ОСОБА_2 в примусовому порядку без його згоди - задовольнити.
Госпіталізувати до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в примусовому порядку без його згоди.
Рішення суду підлягає негайному виконанню. 
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено 24.04.2026.

Суддя     О. О. Жмудь
Присяжні     О.О. Тунік
Л.П. Швець