ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
  	№ 610/66/26 № 3/610/153/2026	
м. Балаклія	23 березня 2026 року	

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович за участю: секретаря Турченкової О.В., потерпілого - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , заступника командира роти з психологічної підтримки персоналу 15 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в:

01.01.2026 о 12.10 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Вільхуватка, вул. Залізнична, буд. 1, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем "JEEP CHEROKEE" номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимоги п. 2.9."а" Правил дорожнього руху: «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння …», не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем "RENAULT MEGANE SCENIC" номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п. 2.3 "б" ПДР, та, в порушення вимоги п. 2.10 "а" ПДР, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце ДТП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 

ОСОБА_2 належним чином неодноразово викликався для розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом направлення рекомендованим листом повісток про виклик за вказаною у Протоколі адресою місця проживання, однак повістки поштою не отримує (а.с. 37-38, 83-86), про зміну адреси перебування суд не повідомляв.
Про час та місце проведення судового засідання повідомлений за номером телефону, про що свідчить телефонограма від 13.03.2026 (а.с. 72).
До того ж про дату та час попереднього судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення про отримання судової повістки (а.с. 53) та його особиста розписка про отримання судової повістки 09.02.2026 (а.с. 48).
Тобто йому відомо про знаходження в суді матеріалів щодо нього про адміністративне правопорушення, однак до суду для розгляду справи жодного разу не прибув, тим самим знехтував своїми процесуальними обов`язками.
Окрім того, на сайті судової влади, який перебуває у загальному доступі, є список судових справ, призначених до розгляду. 
У судове засідання не з`явився.

23.03.2026 від ОСОБА_2 надійшло клопотання, у якому, посилаючись на проходження ним військової служби та участь у бойових діях із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України у складі військової частини НОМЕР_5 , просив зупинити провадження у справі або відкласти розгляд справи до завершення його участі у виконанні бойових завдань або до закінчення воєнного стану, що дозволить йому взяти участь у засіданні та реалізувати своє право на захист. Зазначив, що на даний час безпосередньо виконує бойові завдання на території Борівської громади Ізюмського району Харківської області, у зв`язку з чим позбавлений доступу до засобів зв`язку, мережі Інтернет та не має фізичної можливості прибути до суду або брати участь у засіданні через відеозв`язок. Крім того з 05.03.2026 його переведено на іншу посаду в зв`язку з чим об`єкти, на яких він можу перебувати, не є публічними і будь-яка інформація про його місцезнаходження та обстановку навколо нього, може призвести до тяжких наслідків під час збройної агресії проти України. Вказав, що 03.03.2026 не зміг з`явитися до суду, тому що виконував бойові завдання (а.с. 73). 
Таке ж клопотання про зупинення провадження у справі подавалось ним і на попереднє судове засідання (а.с. 54), у задоволенні якого було відмовлено, а судове засідання було відкладено. Подання аналогічного клопотання з вже вирішеного судом питання визнається зловживанням процесуальними правами, тому воно не підлягає розгляду.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
Норма ст. 268 КУпАП не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за умови її повідомлення про час та дату розгляду справи належним чином.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності можливості брати участь у судовому засіданні безпосередньо, не позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, визначені у ст. 268 КУпАП, в тому числі, подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, користуватися юридичною допомогою, мати захисника, надавати докази, тощо, і, відповідно, не позбавлена можливості забезпечити належним чином свій судовий захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що, на переконання суду, свідчить про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, достатнього рівня можливостей для здійснення ефективного судового захисту, а суду прийти до законного та обґрунтованого висновку, на підставі наявних в провадженні доказів, зібраних та скерованих сторонами до суду для ухвалення остаточного рішення у справі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

З наданої довідки від 22.02.2026 та витягів з наказів від 13.02.2023, 17.09.2025 та 05.03.2026 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 12.08.2025 (а.с. 75-77, 78).
Згідно з довідкою від 02.03.2026 ОСОБА_2 , заступник командира роти з психологічної підтримки персоналу аеромобільної роти аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 , дійсно в період, зокрема, з 18.02.2026 по 26.02.2026 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в районі Донецької області, Бахмутського району, Бахмутської міської громади, Луганської області, Снатівського району, Коломийської сільської громади, Харківської області, Ізюмського району, Борівської селищної громади (а.с. 79).
З наданої ж довідки від 21.03.2026 неможливо точно встановити період, протягом кого ОСОБА_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, та де саме перебував (а.с. 80).

ОСОБА_2 не позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення особисто в залі суду чи в режимі відеоконференції, у тому числі з використанням власних технічних засобів, бути представленим захисником, подати письмові заперечення і свої докази у порядку, аналогічному цьому клопотанню.

До того ж, ОСОБА_2 з моменту надходження справи на розгляд суду, а саме 04.02.2026 заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, 09.02.2026 ознайомився особисто в суді з матеріалами справи та отримав повістку про виклик до суду на 03.03.2026, два рази 03.03.2026 та 23.03.2026 надавав клопотання про зупинення провадження у справі або його відкладення (а.с. 40, 48, 54, 73), тобто він мав можливість письмово висловити свою позицію стосовно протоколів про адміністративні правопорушення, суті обвинувачення, однак цього не зробив. Перебування на військовій службі та виконання бойових завдань не створювало перешкод ОСОБА_2 особисто цікавитись розглядом справи та вчиняти вказані процесуальні дії.

Крім того, зупинити провадження просив на строк до завершення його участі у виконанні бойових завдань або до закінчення воєнного стану, тобто рівнозначно, що на невизначений строк, що може призвести до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Окрім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за вчинене правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
01.04.2026 є останнім днем для розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, а вони нерозривно пов`язані в частині доведення керування транспортним засобом з ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому їх неможливо розглядати окремо, оскільки витікають з однієї події.

Маніпулюючи правом на участь у розгляді справи ОСОБА_2 намагається досягнути закінчення строку накладення адміністративного стягнення, уникнувши відповідальності у такий спосіб. При цьому у нього було більш ніж достатньо часу та можливостей для реалізації своїх прав, в тому числі для надання письмових пояснень, заперечень щодо суті обвинувачень, доказів на спростування позиції обвинувачення тощо, що залежало, в першу чергу, від нього самого.

Ураховуючи, що судом були вжиті заходи для забезпечення права ОСОБА_2 на участь у судовому засіданні, приймаючи до уваги строк розгляду справи, принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, відсутність вимог обов`язкової участі особи, щодо якої розглядаються протоколи за даною категорією справ, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі або відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, оскільки він на свій власний розсуд розпоряджається своїми правами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У відповідності до п. 2.3 "б" ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 2.10 "а" ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Пункт 2.9 "а" Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Потерпілий ОСОБА_1 в суді підтвердив обставини, викладені в обвинувачені. 
В своїх письмових поясненнях та в суді пояснив, що він разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 , яка сиділа на передньому водійському місці, 01.01.2026 їхали на автомобілі в сторону м. Балаклія в напрямку с. Вільхуватка по своїй смузі руху. На задньому сидінні перебувала їхня дитина. Перед залізничним переїздом на лівому узбіччі, перпендикулярно до дороги, передньою частиною до неї стояв автомобіль Джип номерний знак НОМЕР_3 , в якому знаходився водій з пасажиром. Коли потерпілий майже зрівнявся з ним, то вказаний автомобіль несподівано виїхав на дорогу, перегородивши проїзд. В цей час він почав екстрено гальмувати і, так як було слизько, його автомобіль трохи розвернуло вліво та автомобілі зіткнулися, контактували – автомобіль потерпілого своєю правою передньою частиною в передні праві двері Джипа. Коли вони з дружиною вийшли зі свого автомобіля та підійшли до іншого автомобіля, побачили, що чоловіки, які в ньому знаходились, були обидва у дуже нетверезому стані. Далі водій Джипа розвернувся на автомобілі та почав тікати з місця ДТП, після чого зупинився, з нього вийшов пасажир та водій автомобіля повернувся до них, а потім знову поїхав з місця ДТП. Потерпілий одразу викликав поліцію і залишався на місці ДТП до їх приїзду. Пізніше поліцейські сказали, що знайшли автомобіль, який скоїв ДТП, він злетів з траси у кювет. Коли вони приїхали туди, то водій вказаного автомобіля не стояв на ногах, військові тримали його під руки. Вказав, що до сьогоднішнього дня матеріальна шкода за пошкоджений автомобіль йому відшкодована не була.

Протоколами серії ЕПР1 № 556539, серії ЕПР1 № 556518, серії ЕПР1 № 556553 від 01.01.2026 зафіксовано факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вищенаведених обставин. 
Від протокольних пояснень, підпису у протоколах та отримання їх копій відмовився. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_2 таким правом не скористався, від пояснень в протоколі відмовився, зауважень на протокол не подав, фактично відмовився від такого свого права.

01.01.2026 о 21.39 год до відділу поліції зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що о 12.16 год в с. Вільхуватка Ізюмського району, на трасі перед переїздом сталася ДТП, а саме водій-військовий на Мітсубісі Паджеро номерний знак НОМЕР_3 , сріблястого кольору, в стані алкогольного сп`яніння зіткнувся з автомобілем Рено Сценік номерний знак НОМЕР_4 та поїхали з місця ДТП в бік траси. Заявник ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення ОСОБА_1 просив притягнути до відповідальності водія транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_3 , який 01.01.2026 скоїв ДТП, у зв`язку з чим пошкодив його автомобіль та завдав матеріального збитку.

З досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів - відеозаписів, що містяться в матеріалах справи на CD-R диску, вбачається, що працівники поліції 01.01.2026, які за викликом їхали на місце ДТП, дорогою виявили автомобіль марки "JEEP CHEROKEE" номерний знак НОМЕР_3 , який з`їхав з траси у кювет за адресою: Харківська область, Ізюмський район, неподалік с. Вільхуватка. Водій вказаного автомобіля, який був там один, на відріз відмовлявся виходити з автомобіля та спілкуватися з працівниками поліції. Лише після приїзду його побратимів – військових та працівників ВСП погодився вийти з автомобіля. Після чого було встановлено його особу, як ОСОБА_2 , та повідомлено про вчинення ним ДТП біля переїзду у с. Вільхуватка, проте ОСОБА_2 вказаний факт заперечував. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушення мови, тому поліцейський пред`явив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер" або в медичному закладі, на що він погодився та пройшов огляд за допомогою приладу "Драгер", результат тесту склав 2,33 проміле. Результат не оскаржував, в лікарню їхати не забажав. Після цього на місце приїхав потерпілий з дружиною, які вказали, що саме цей водій на вказаному автомобілі у нетверезому стані нещодавно скоїв ДТП, а саме в`їхав в їхній автомобіль, пошкодивши його, та поїхав з місця ДТП. Після оформлення відповідних адміністративних матеріалів ОСОБА_2 було повідомлено про їх складання, однак від ознайомлення з ними, отримання їх копій та підпису в них відмовився. 
Відеофіксацію було здійснено за допомогою технічного засобу об`єктивної фіксації - портативного (нагрудного) відеореєстратора TEСSAR BDC-43-GWCР TECSAR BDC-43-GWCР, інвентарний № 1113031965/77, що вбачається з протоколів та матеріалів справи.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що хоча відеозаписами і не зафіксований рух автомобіля, однак ОСОБА_2 , який з`їхав з траси, вочевидь, не впоравшись з керуванням, знаходився неподалік місця ДТП в своєму автомобілі - учаснику ДТП, потерпілий ОСОБА_1 підтвердив керування саме ОСОБА_2 автомобілем -учасником ДТП, який втік з місця ДТП, та наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. 

Одночасно зі складанням протоколів про ці адміністративні правопорушення на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він керував автомобілем, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Факт не оскарження постанови вказує на фактичне визнання ним вчинення правопорушення та керування автомобілем за аналогічних цій справі обставин (дата, час, місце). 

З відеозаписів цілком зрозуміло та очевидно, що подія відбулася саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, протилежне не доведено.
До того ж відеозаписи не є єдиним доказом обвинувачення та повністю узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та роздруківки з приладу "Драгер" від 01.01.2026, за результатами проходження огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого поліцейським за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Вільхуватка, вул. Залізнична, 1, із використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGER Alcоtest 6820 № ARLН - 0181, встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння – 2,33 проміле.
Ця обставина підтверджена також відеозаписом.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння проведено у встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 266 КУпАП, із використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Схемою наслідків ДТП (додатком до протоколу про адміністративне правопорушення) зафіксована слідова картина на місці ДТП та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП. 
Також додано фотоматеріали з місця ДТП, на який зображені автомобілі – учасники ДТП.

Свідок ОСОБА_3 належним чином викликалась для надання пояснень, про що свідчать поштове рекомендоване повідомлення про отримання судової повістки (а.с. 34), телефонограма від 26.01.2026 (а.с. 39) та довідки про доставку 07.01.2026, 05.02.2026 та 04.03.2026 повідомлення у додатку "Viber" (а.с. 33, 46, 70).
Судом вжито усі можливі заходи для виклику вказаного свідка для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Однак вона до суду не з`явилась. Тому суд досліджує її письмові пояснення, наявні в матеріалах справи.
З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 встановлено, що 01.01.2026 приблизно о 12.00 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Вільхуватка, біля ж/д переїзду вони з невеликою швидкістю рухались по головній дорозі на автомобілі марки "RENAULT MEGANE SCENIC" номерний знак НОМЕР_4 під керуванням її чоловіка ОСОБА_1 . Біля залізничного переїзду зліва з другорядної дороги перед їхнім автомобілем різко виїхав автомобіль світлого кольору, її чоловік здійснив гальмування, але автомобіль по слизькій дорозі посунувся далі і вдарився об вищевказаний автомобіль в правий бік. Після чого інший автомобіль розвернувся і поїхав у бік траси Балаклія-Савинці. Вони з чоловіком залишились на місці ДТП та викликали поліцію.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником автомобіля марки "RENAULT MEGANE SCENIC" номерний знак НОМЕР_4 є ОСОБА_1 .

01.01.2026 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП те, що він керував автомобілем не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З розписки ОСОБА_3 вбачається, що вона 01.01.2026 отримала від працівників поліції автомобіль марки "RENAULT MEGANE SCENIC" номерний знак НОМЕР_4 та зобов`язалася не користуватися, не ремонтувати та не відчужувати його у будь-який спосіб.
З розписки ОСОБА_4 вбачається, що він 01.01.2026 отримав від працівників поліції автомобіль марки "JEEP CHEROKEE" номерний знак НОМЕР_3 та зобов`язався його утримувати до вирішення питання по суті.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю доведеними достатньою сукупністю доказів факт того, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила дорожнього руху та скоїв ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів, при цьому залишив місце ДТП.

На місці події ОСОБА_2 не заперечував керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, проте не визнав вчинення ним при цьому ДТП.
Потерпілий ОСОБА_1 стверджував, що саме ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки "JEEP CHEROKEE" номерний знак НОМЕР_3 , здійснив ДТП, в результаті чого його автомобіль зазнав механічних ушкоджень, після чого покинув місце ДТП. Пасажир вийшов з автомобіля – винуватця ДТП, майже одразу після її виникнення.
Свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях та під відеозапис зазначила, що саме ОСОБА_2 перебував на водійському місці автомобіля, який скоїв з ними ДТП. 
З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 перебував один в автомобілі – винуватці ДТП, при цьому мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, результат тесту склав 2,33 проміле. 
На місці події під відеозапис та у протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 не вказав на іншу особу, як водія, інша особа водія на місці встановлена не була.

Доказів оскарження ОСОБА_2 дій поліцейських, встановлених фактів порушення ними закону не надано. 

Жодних підстав для сумніву в достовірності наявних доказів немає, оскільки вони не суперечать одне одному та кореспондуються між собою.

До заперечень ОСОБА_2 про те, що він не скоював ДТП, суд відноситься критично, розцінюючи їх як обрану тактику захисту для уникнення відповідальності.

ОСОБА_2 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

Дії ОСОБА_2 за вищевказаними фактами кваліфікую: 

ст. 124 КУпАП, як 
порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, 
ст. 122-4 КУпАП, як 
залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, 
ч. 1 ст. 130 КУпАП, як 
керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не убачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 

Із урахуванням особи ОСОБА_2 , кількості вчинених правопорушень, обставин, викладених у ст. 33-35 КУпАП, та за правилами ст. 36 КУпАП, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушень, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші розміри і види адміністративних стягнень є більш суворими, для їх застосування достатніх підстав не убачається.

Водій в стані алкогольного сп`яніння мав подумати про ймовірні наслідки своїх протиправних дій (дискомфорт, зміна звиклого способу життя його та родини тощо), а тому був готовий до наслідків таких своїх дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 36, 40-1, 252, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

1)ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначивши йому покарання:

за ст. 124 КУпАП - штраф у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,
за ст. 122-4 КУпАП - штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

2)На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_2 призначити остаточне покарання - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

3)Стягнути з ОСОБА_2 665,60 гривень судового збору.

4)У разі несплати правопорушником штрафу у 15-ти денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір зазначеного штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: ХАРКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ХАРКIВ, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.