Номер провадження: 33/813/644/26
Справа № 522/26321/25 
Головуючий у першій інстанції Циб І.В. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий – суддя Котелевський Р.І.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Тьосової Я.В.,
потерпілого – ОСОБА_1 ,
захисника – Сокол Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сокол Т.В. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2026 року, щодо: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з оскарженою постановою, 18.11.2025 року, о 22:40 год, в м. Одеса по вул. Базарна, 104, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом електроскутер «XIOMI AIMА», рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до перехрестя позначеним знаком 2.1 «Дати дорогу» не надав перевагу у русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 ПДР України. 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Сокол Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Захисник вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема посилається на такі доводи:
-дізнання за обставинами ДТП проведено неповно, схема не відповідає обставинам ДТП, місце зіткнення не відповідає дійсності;
-під час складання схеми місця ДТП ОСОБА_2 висловлював незгоду із зазначеним на ній місцем зіткнення, яке було зазначене поліцейськими за вказівкою батька водія автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 . Зіткнення відбулося на зустрічній смузі вул.Базарна, що свідчить про викривлення фактичних обставин ДТП, тому він направляв заяву до УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 ; 
-він пояснив поліцейським, що рухаючись на електроскутері по другорядній дорозі, він виконав вимоги п.2.1, п.12.1 ПДР, призупинився, оглянув дорожню обстановку ліворуч і праворуч, переконався у відсутності небезпеки та розпочав повільний рух, що відповідало вимогам п.16.11 ПДР. У момент початку руху несподівано з`явився автомобіль «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , з яким відбулося зіткнення, унаслідок чого його відкринуло приблизно на 10 метрів, що свідчить про значну швидкість руху автомобіля; 
-очевидцем події була ОСОБА_3 , яка в подальшому передала йому відеозапис ДТП, з якого вбачається, що водій автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п.1.3, 1.4, 11.3, 12.4 ПДР України;
-водій автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що здійснював маневр «об`їзд» припаркованого праворуч автомобіля, у зв`язку із чим рухався по середині проїзної частини та в`їхав на перехрестя по своїй смузі руху. Однак, покази ОСОБА_1 не підтверджуються доказами, а навпаки спростовуються відеозаписом з камер відеоспостереження, який долучений до справи;
-на відео чітко вбачається, що рух автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , заздалегідь при під`їзді до перехрестя здійснювався по зустрічній смузі без будь-яких маневрів, а саме «об`їзду» перешкоди. Також в`їзд на перехрестя був здійснений по зустрічній смузі, де і сталося зіткнення;
-якби рух автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , здійснювався у своїй смузі та без перевищення встановленої швидкості, ДТП не сталася;
-захисник вважає, що саме порушення ПДР з боку водія автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП;
-судом проігноровано, що відеозапис події, спростовує відображене у схемі ДТП місце зіткнення транспортних засобів, однак суд не надав цьому належної оцінки;
-висновок суду про гальмування «перед зіткненням» не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а є результатом неправильної інтерпретації відеозапису.
Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_2 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавав.
Захисник Сокол Т.В. повідомила суду, що ОСОБА_2 обізнаний про розгляд справи, однак не має можливості з`явитися у судове засідання, тому вважала можливим здійснювати розгляд за його відсутності.
За таких обставин суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників справи на доступ до правосуддя.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вивчивши матеріали справи; заслухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При розгляді даної справи, місцевий суд наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки не звернув увагу на неналежне оформлення матеріалів справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, внаслідок чого прийняв передчасне рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Такий висновок місцевого суду є необґрунтованим та передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, схема місця дорожньо-транспортної пригоди та матеріали додані до них, є такими, що не відповідають вимогам закону, а їх суттєва неповнота та суперечливість унеможливлюють прийняття остаточного рішення судом, без усунення недоліків органом який складав протокол про адміністративне правопорушення.
Так, ст. 256 КУпАП регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Апеляційним судом встановлено, що обставини викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП мають неповноту, які не були усунуті відповідним правоохоронним органом при оформленні матеріалів до їх передачі до суду, що суперечить вимогам ч.ч. 1, 8 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ України (далі - «Інструкція»).
Відповідно до п.4 ч.1 Розділу ІІ Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Розділом ІХ Інструкції чітко зазначені Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.1 у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.
В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.
На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу.
Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.
При складанні схеми місця ДТП рекомендується: 1) застосовувати спеціальне креслярське приладдя (лінійки, лекала); 2) користуватися загальноприйнятими графічними зображеннями об`єктів та умовними позначками; 3) не порушувати масштабу зображення; 4) деталізувати ту чи іншу ділянку схеми пригоди; 5) використовувати винесення фрагментів за схему.
У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.
Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.
Однак вищевказаним приписам Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в повній мірі не відповідають. 
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №517179 від 19.11.2025 року, 18.11.2025 року, о 22:40 год, в м. Одеса по вул. Базарна, 104, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом електроскутер «XIOMI AIMА», рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до перехрестя позначеним знаком 2.1 «Дати дорогу» не надав перевагу у русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 ПДР України. 
До вказаного протоколу долучені: схема місця ДТП від 18.11.2025 року, а також письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
На стадії розгляду справи у місцевому суді, а саме у судовому засідванні 05.01.2026 року, захисником Сокол Т.В. долучено флеш-носій з відеозаписом обставин дорожньо-транспортної події, який долучений до матеріалів справи. 
В апеляційній скарзі сторона захисту наполягає на тому, що під час складання схеми місця ДТП, ОСОБА_2 висловлював усну незгоду із зазначеним на ній місцем зіткнення, адже зіткнення відбулося на зустрічній смузі вул.Базарна, що на переконання захисника призвело до викривлення фактичних обставин ДТП.
У судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_1 наполягав на правильності зазначення місця зіткнення транспортних засобів на схемі ДТП, посилаючись на те, що на дорозі були осколки від мопеда та наявність гальмівного шляху, розташування ких підтверджує місце зіткнення. 
Однак, апеляційний суд звертає увагу, що схема місця ДТП від 18.11.2025 року не містить зображення ні осколків від «мопеда», ні гальмівного шляху коліс транспортних засобів, про які вказує ОСОБА_1 .
Із метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування справи, за клопотанням сторони захисту, апеляційним судом досліджено відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, яка мала місце 18.11.2025 року на вул. Базарна, 104, в м. Одесі, за участю електроскутера «XIOMI AIMА», та автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 . 
Із відеозапису вбачається обґрунтованість доводів сторони захисту щодо невідповідності зазначення в схемі ДТП місця зіткнення транспортних засобів, оскільки на видео зафіксовано, що автомобіль «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , рухався фактично в лівій смузі, та лиш після зіткнення перелаштувався в праву смугу, на якій на схемі і вказано місце зіткнення. 
При цьому, залишається незрозумілим, якщо на схемі зображено під номером 5 «рух напрямку автомобіля «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 » ближче до лівого краю проїжджої частини, тоді яким чином місце зіткнення зазначено поліцейськими ближче до правого краю проїжджої частини. 
Таким чином, при дослідженні схеми ДТП, судом встановлена її невідповідність Інструкції, оскільки неправильно зазначене ключове, а саме місце зіткнення транспортних засобів. 
Окрім цього, на схемі не зображено кількості смуг руху на проїздній частині, односторонній чи двосторонній рух, дорожньої розмітки тощо. 
Також в апеляційній скарзі сторона захисту посилається на те, що перед перехрестям при русі по вул.Заславського, праворуч розташована трансформаторна будка, яка обмежувала оглядовість водієві. Однак, на схемі місця ДТП такий об`єкт не зазначений.
Суд звертає увагу, що в апеляційній скарзі сторона захисту не погоджується із доводами потерпілого ОСОБА_1 , що керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», д/н НОМЕР_1 , він здійснював маневр «об`їзд» припаркованого праворуч автомобіля, у зв`язку із чим рухався по середині проїзної частини та в`їхав на перехрестя по своїй смузі руху. Однак, на схемі ДТП не зазначено наявність припаркованих автомобілів, хоча нра відео такі автомобілі присутні. 
У зв`язку з наведеними обставинами неможливо точно уявити та встановити фактичні обставини ДТП, а саме дійсне місце зіткнення транспортних засобів, наявність чи відсутність осколків від мопеда та гальмівного шляху транспортних засобів, про які вказує потерпілий. З огляду на наведене, схема місця ДТП не відповідає приписам Інструкції. 
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що свідки та потерпілі не залучалися, однак в апеляційній скарзі сторона захисту наполягає на тому, що очевидцем подій була ОСОБА_3 , яка в подальшому передала ОСОБА_2 відеозапис дорожньо-транспортної події. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що не врахувавши всіх вищевказаних недоліків матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевий суд прийняв передчасне рішення про доведеність винуватості ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП. 
З урахуванням викладеного, усунути встановлені під час апеляційного перегляду недоліки, в тому числі і невідповідність схеми ДТП тим даним, на які посилаються водії транспортних засобів, неможливо. 
Апеляційний суд звертає увагу, що існуючі обставини ДТП, з урахуванням пояснень його учасників, після усунення недоліків схеми місця ДТП, які відповідатимуть реальним умовам події, протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення всіх свідків ДТП, можливо будуть потребувати спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки, внаслідок чого, з урахуванням встановлення та докладного допиту учасників та свідків ДТП та належного оформлення матеріалів справи може виникнути необхідність в проведенні судового транспортно-трасологічного та автотехнічного експертних досліджень, які на даний час в матеріалах справи відсутні, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП. 
Для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин ДТП, інспектору поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, під час доопрацювання матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно встановити, з`ясувати та зафіксувати в схемі ДТП та шляхом відбору докладних пояснень учасників та свідків ДТП всі обставини справи, а у разі необхідності, з урахуванням приписів Інструкції необхідно встановити наступні обставини: усунути вищевказані недоліки в схемі ДТП на місці події за участю учасників ДТП та свідків (у разі їх наявності); вказати де відносно дорожнього полотна, знаходилося місце зіткнення транспортних засобів, з урахуванням конкретної дорожньої обстановки; зазначити на схемі місця ДТП кількість смуг для руху, їх напрямки, повну інформацію про наявність дорожньої розмітки, зокрема що розділяють смуги руху; встановити та зазначити наявні чи все ж таки відсутні свідки у даній справі; які порушення правил дорожнього руху з технічної точки зору стали безпосередньою причиною зіткнення транспортних засобів; дії якого з водіїв з технічної точки зору були у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП, із долученням у разі наявності відповідних висновків експертних досліджень. 
Наведені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та матеріалів адміністративної справи позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення місцевого суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки суд першої інстанції, не зважаючи на наявність підстав для направлення матеріалів справи на дооформлення, передчасно виніс постанову про визнання винуватим ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП. 
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суд не має права відшукувати докази на наявність або відсутність винуватості вини особи, яка притягається до відповідальності, тобто не має права перебирати на себе функції сторони обвинувачення.
На думку апеляційного суду, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм, зокрема згаданої вище Інструкції, фактично призвело до порушення приписів ст.ст. 1, 256 КУпАП та прав учасників ДТП, які відповідно, позбавлені права відстоювати свою позицію, а для особи відносно якої складно протоколу про адміністративне правопорушення - порушує право на захист, що регламентовано положеннями ст. 63 Конституції України.
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
Крім того, апеляційний суд вважає, що у даному випадку для прийняття рішення на користь, або проти особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, орган, який зобов`язаний на збирання доказів для підтвердження фактів і обставин, що відображені в протоколі, так і суд першої інстанції, який зобов`язаний на основі суворого додержання законності, прийняти законне та обґрунтоване рішення, вчинити всі дії спрямовані на повноту здійснення ними дій, що передбачені наданими їм повноваженнями.
Як це регламентовано законодавством, для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, інспектору поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, під час доопрацювання матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно виправити недоліки, викладені в мотивувальній частині постанови апеляційного суду.
Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог КУпАП та Інструкції підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.
Приймаючи рішення про скасування оскарженої постанови суду першої інстанції з поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу, який складав протокол, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ.
Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.
За наведених обставин та враховуючи те, що без усунення недоліків матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти остаточне обґрунтоване рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягають поверненню до УПП в Одеській області для належного оформлення матеріалів адміністративної справи та подальшої її передачі до суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Сокол Т.В. – задовольнити частково. 
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2026 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 – повернути до УПП в Одеській області для доопрацювання та належного оформлення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський