Справа № 591/1902/26
Провадження № 2-о/591/42/26

Рішення
Іменем України
20 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, ЄРДПОУ 21910427, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
установила:
24.02.2026 заявниця звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просить суд встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 17 липня 1979 року. 
В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за заявою про призначення пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 183450025667 було відмовлено заявниці у призначенні пенсії. Серед підстав для відмови у призначенні пенсії (а саме в пункті 2) вказано, що мають місце відмінності між прізвищем, вказаним на титульній сторінці трудової книжки « ОСОБА_2 » (серія трудової книжки НОМЕР_3 , дата заповнення 17 липня 1979 року) та прізвищем у витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження до шлюбного прізвища (номер 00020462191) «Діска», яка належала заявниці до реєстрації шлюбу. Внести уточнення до трудової книжки заявника не вбачається можливим, так як анульована юридичної особи, яка приймала на роботу заявника В зв`язку з неможливістю усунути вказану суперечність у позасудовому порядку заявниця змушена звернутись до суду.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.03.2026 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження, судове засідання призначено на 20.03.2026.
Заявниця у судове засідання не прибула, до суду подала заяву від 20.03.2026, у якій підтримала заявлені вимоги та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.
09.03.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшло клопотання, в якому даний учасник просить винести рішення на розгляд суду та розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи.
Враховуючи неприбуття у судове засідання учасників справи суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до положень статті 247 ЦПК України.
Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.
Положеннями статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом, зокрема й факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини першої вказаної статті).
Судом встановлено, що згідно паспорта громадина України (ID-картки) № НОМЕР_4 , виданого 5910, прізвище, ім`я, по батькові заявниці вказане ОСОБА_1 .
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020462191 прізвище заявниці до шлюбу « ОСОБА_2 ».
Водночас у трудовій книжці НОМЕР_2 прізвище заявниці зазначено на російській мові як «Диская» перекреслене прізвище « ОСОБА_3 », і замість нього написано « ОСОБА_4 ».
Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці необхідно для подальшого оформлення пенсії, проте через наявну розбіжність у написанні прізвища на титульній сторінці трудової книжки та у документах, що посвідчують особу і цивільний стан, перешкоджає підтвердженню наявного страхового стажу та реалізації права на пенсійне забезпечення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Крім того з положень пункту 12 згаданої вище постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що обставини, викладені у заяві, підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт належності заявниці трудової книжки НОМЕР_2 .
Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.
Встановити факт належності трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 17 липня 1979 року – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 05.04.2018, орган видачі 5910, запис № 19621231-01701.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, ЄРДПОУ 21910427.

Суддя      Ю.О. Зеря