РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
16 березня 2026 р.  Справа № 120/7209/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Тернопільській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що 17.03.2025 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення та виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій як працівнику освіти. За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснило Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області. Зокрема, рішенням №024350004607 від 24.03.2025 їй було відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій як працівнику освіти, з посиланням на недостатність стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправним, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою від 30.05.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.
05.06.2025 та 24.06.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідачі позов заперечили та просили відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Зокрема зазначили, що грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій призначається особам, які на день досягнення пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону № 1058, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.
Згідно довідки від 27.03.2024 №116, виданої ДНЗ "Крижопільський професійний будівельний ліцей", Позивачка з 27.08.1993 року по 01.09.2002 рік працювала в Крижопільському професійно-технічному училищі №9 на посаді вихователя із збереженням годин географії і біології.
Посада вихователя в вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, професійно- технічних навчальних закладах не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.
З огляду на зазначене, період роботи позивачки з 27.08.1993 по 01.09.2002 на посаді вихователя Крижопільському професійно-технічному училищі №9 не відноситься до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Таким чином, страховий стаж позивачки – 42 роки 05 місяців 01 день. Стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років – 28 років 05 місяців 07 днів, що є недостатнім для виплати одноразової грошової допомоги.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 в січні 2025 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
17.03.2025 позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою, в якій просила виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячний пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №024350004607 від 24.03.2025 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячний пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з недостатністю стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. 
У спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача - становить 42 роки 05 місяців 01 день, в тому числі стаж, що ає право на призначення пенсії за вислугу років - 28 днів 05 місяців 07 днів, що є недостатнім для виплати одноразової допомоги.
Не погоджуючись таким рішенням пенсійного органу, позивачка звернулась до суду із даною позовною заявою.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку. який визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09 липня 2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону №1788 - ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік № 909).
Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, до закладів і установ освіти входять, зокрема: вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади. 
До найменування посад у вказаних закладах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, входять: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Також, відповідно до пункту 3 примітки Переліку до вказаного вище Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Судом встановлено згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , що в період з 19.08.1987 по 27.08.1993 позивачка працювала на посаді вчителя географії і біології в Крижопільському професійно-технічному училищі №9. З 27.08.1993 позивачку переведено на посаду вихователя. 20.04.1999 позивачці встановлено кваліфікаційну категорію "Спеціаліст ІІ (другої) категорії". 02.09.2002 позивачку звільнено з займаної посади вихователя Крижопільського професійно-технічного училища №9 та того ж дня прийнято на посаду учителя з географії та біології в Крижопільському професійно-технічному училищі №9.
Зазначені записи в трудовій книжці позивачки виконані у чіткій послідовності, охайно, без підчисток та виправлень.
Згідно довідки від 27.03.2024 №116, виданої ДНЗ “Крижопільський професійний будівельний ліцей”, Позивачка з 27.08.1993 по 01.09.2002 працювала в Крижопільському професійно-технічному училищі №9 на посаді вихователя із збереженням годин географії і біології.
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено як сам факт роботи позивачки в період з 27.08.1993 по 01.09.2002 в Крижопільському професійно-технічному училищі №9 так і характер виконуваної нею роботи, а саме викладання уроків географії та біології.
Отже виконувана позивачкою в спірний період робота за своїм характером відповідала роботу вчителя, а відтак, в силу положень пункту 3 примітки Переліку до вказаного вище Переліку № 909, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Таким чином, оскільки позивачка у спірний у цій справі період працюючи на посаді вихователя професійно-технічного навчального закладу, фактично виконувала роботи вчителя відповідного закладу освіти, яка передбачена Постановою № 909, то такий період має бути їй зарахований до спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788.
При цьому, зарахування такого періоду до спеціального страхового стажу позивача із врахуванням стажу, який уже був підтверджений відповідачем, свідчитиме про наявність у неї більш ніж 30 років спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону № 1788.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем 1 протиправно відмовлено в призначенні позивачці грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 968,96 грн стягуються на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як суб`єкта владних повноважень який прийняв оскаржуване рішення.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
в и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області № 024350004607 від 24.03.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення"», період роботи з 27.08.1993 по 01.09.2002 в Крижопільському професійно-технічному училищі № 9 на посаді вихователя, та у зв`язку з цим нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, код ЄДРПОУ 14035769)
Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403)

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна