ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/9869/25
Номер провадження 3/495/826/2026
12 березня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровського міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Шевчук Ю.В., 
при секретарі судового засідання Тюпа Є.С., 
за участю:
адвоката Ковпака О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП Головного управління НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
24.12.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Із матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546388 від 20.12.2025 року, 20.12.2025 о 20.50 годин на автодорозі Одеса-Рені (М15 63 км), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF FT XF 105.410, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Драгер Alcotest 6820. Відповідно до тесту №00069, проведеному 20.12.2025 року о 21:03 годині, результат склав 0,50 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пояснень, зауважень, або незгоду з вказаним протоколом ОСОБА_1 вказаний протокол не містить, містить підписи ОСОБА_1 у графі 12 «дата, час, місце розгляду адміністративної справи у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області», у графі 13 «підпис особи, якій роз`яснені права та обов`язки та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», у графі 14 «пояснення особи, яка притягається до відповідальності» вказано, що пояснення ОСОБА_1 викладені на окремому аркуші, та у графі 18 «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені дані про мене – правильні»). 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.
Адвокат Ковпак О.В. в інтересах ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подане ним 29 грудня 2025 року клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з мотивів, які викладені у вказаному клопотанні. 
Так, адвокат Ковпак О.В. вказує, що 20.12.2025 року о 22 годині 06 хвилин інспектором Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Марфін Вадимом Сергійовичем відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №546388 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі серії ЕПР1 №546388 зазначено, що 20.12.2025 року о 20 год. 50 хв. дорога м15 63 км. На автодорозі Одеса-Рені дорога м15 63 км. Водій керував транспортним засобом DAF FT XF 105.410 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820. Відповідно до тесту №00069 проведеному 20.12.2025 о 21.03 год. газоаналізатор Drager Alcotest 6820 результат огляду позитивний 0.50 проміле, чим порушив, чим порушив вимоги п.2,9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. До протоколу додані докази: рапорт поліцейського, пояснення водія, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння , відеодокази. Адвокат Ковпак О.В. вказує, що вважає складений протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального та грубим порушенням та грубим порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв транспортних засобів, а отже є незаконним виходячи із наступного: 
- Невідповідність нормам матеріального та процесуального права. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546388 від 20.12.2025 року вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України. Так, у вказаному протоколі інспектором поліції ОСОБА_2 зазначено, що водій керував транспортним засобом DAF FT XF 105.410 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) тобто це розуміється як встановлений факт порушення відповідного пункту Правил дорожнього руху, тому дане правопорушення підпадає під дію п.2.5 Правил дорожнього руху. Натомість дії водія інспектором поліції було кваліфіковано за п.2.9.а Правил дорожнього руху, що передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Отже, якщо факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вже встановлений, то тільки дана фабула повинна міститься у протоколі, а якщо при порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, є факт відмови водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то це слід розуміти як те, що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а тому має місце тільки відмова, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення. Отже, у даному протоколі про адміністративне правопорушення вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення Правил дорожнього руху, тому вважаю, що не розкрито суть та ознаки складу вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. 
- Факт керування транспортним засобом. За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом. Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння. Для наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, обов`язковим є підтвердження факту саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відсутність прямих доказів керування (як-от відео моменту керування або свідчень очевидців) створює сумніви, які за законом повинні трактуватися на користь особи, що притягується до відповідальності. Згідно із принципом презумпції невинуватості, якщо факт керування не доведений належним чином, це є підставою для виправдання. Для визнання винуватості особи у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно підтвердити обидві обставини: і факт керування транспортним засобом, і стан сп`яніння на момент керування. Відсутність доказів першої обставини робить неможливим ствердження, що ОСОБА_1 порушив закон. Навіть якщо були підозри щодо алкогольного сп`яніння, вони не мають юридичного значення без доказу фактичного керування. У відповідності до вимог ст..251 КУпАП інспектор поліції повинен надати суду беззаперечні докази, які підтверджують факт керування водієм транспортним засобом, а в даному випадку у разі відсутності свідків такими доказами є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Натомість при відтворені долучених до адміністративної справи двох відеозаписів бодікамери інспектора поліції від 20.12.2025 року № 0.000-Е 0.000-S000_END доказів керування ОСОБА_1 о 20 год.50 хв., 20.12.2025 року автомобілем DAF FT XF 105.410 н.з. НОМЕР_1 , а також його зупинка інспектором поліції - не надано. 
У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. За відсутності засобом підтвердженого факту керування транспортним ОСОБА_1 аргументи на його користь у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є ще більш вагомими. Крім того звертаю увагу суду щодо правової позиції Верховного Суду у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17, якою суд касаційної інстанції зробив правовий висновок, що у разі якщо працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень ПДР, які б відповідно до ст..35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити закону зупинку транспортного засобу, у зв`язку з чим усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчинені ним адміністративного правопорушення. 
- Порушення порядку огляду водіїв транспортних засобів щодо вживання алкогольних напоїв. Відповідно до п.п. 2.5, 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 pоку №1103. Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до п. п. 7, 9 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року (далі - Інструкція № 1026), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. У зв`язку з цим, в разі застосування поліцейськими відеозапису, вказаний етап провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен бути зафіксованим даним відеозаписом, а у разі відсутності відеозапису поліцейськими повинно було залучено в обов`язковому порядку двох свідків. 
З переглянутого першого відеозапису бодікамери поліцейського вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою алкотестера Drager 6820 проводився у службовому автомобілі інспектора поліції. Перед оглядом водій ОСОБА_1 ствердно повідомив поліцейському, що алкогольних напоїв він не вживав. При відтворенні відповідного відеозапису №0.000-Е 0.000-S000_END встановлено, що працівник поліції пропонує пройти тест на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу Драгер, водій погоджується продути в прилад Драгер, та в подальшому ОСОБА_1 надається прилад Драгер вже із розкритим та вставленим мундштуком, результат огляду 0,50 проміле. Відповідно до ДСТУ ЕN 15964:2014 пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Мудштуки використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню проби. При цьому слід зазначити, що згідно приписів пункту 5.2 Стандарту прилад повинен унеможливлювати вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів (тобто, використання мундштука, який вже використаний іншим п`яним водієм) . Мудштук призначений тільки для одноразового використання та повинний бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити. Недотримання вищезазначених вимог може призвести як до епідеміологічних ризиків, так і до ризику некоректної роботи засобів вимірювальної техніки (газоаналізаторів) і фактичних необ`єктивних тестів та, як наслідок, порушуватимуться конституційні права та інтереси людини. Отже, вбачається що однією з умов проведення вимірювання Аlcotest Драгер є використання нового мундштука для кожної особи щодо якої проводиться перевірка. Перед використанням одноразовий мундштук слід вийняти з індивідуальної упаковки, що в даному конкретному випадку зроблено не було. На відтвореному другому файлі відеозапису відсутні данні про те, що ОСОБА_1 погоджується з результатом огляду на стан спяніння в 0,50 проміле . Натомість інспектор поліції пропонує ОСОБА_1 у графі з результатом згоден акта огляду на стан алкогольного сп`яніння проставити підпис роз`ясняючи тим, що водій підтверджує сам факт проведення такого огляду, а не згоду чи не згоду із результатом такого огляду. У якості письмових доказів інспектором поліції Марфін В.С. надано направлення на огляд водіїв транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. З якого вбачається, що інспектором поліції Марфін В.С. ОСОБА_1 доставлявся до закладу охорони здоров`я : КНП Білгород-Дністровська МБЛ. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Аналізуючи чинне законодавство, відповідне направлення складається у разі незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У такому разі поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В якому огляд щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та за результатами такого огляду складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного…сп`яніння, який в подальшому береться за основу для визначення стану водія. У відповідності до вимог ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним. За викладених обставин вважаю, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння був проведений з грубим порушенням вимог процедури такого огляду, а тому наявність інкримінованого правопорушення не є доведеною, а наявні у матеріалах письмові докази не можна вважати законними та допустимими. 
Окремо заслуговує на увагу прийняте письмове пояснення інспектором поліції від ОСОБА_1 , яким інспектор зафіксував, що ОСОБА_1 20.12.2025 року о 20.50 год., рухався по а/д М-15 в районі с. Красна коса де його зупинили працівники поліції які запропонували пройти алкотест Драгер. Після проходження тесту Драгер показав 0.50 проміле так, як перед тим як сісти за кермо автомобіля DAF д/н НОМЕР_2 водій вжив алкоголь в кількості 150 гр. горілки за що в подальшому на нього був складений адміністративний протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП. З даного пояснення слід розуміти, що 20.12.2025 року о 20.50 год по а/д М-15 в районі с. Красна коса ОСОБА_1 не зрозуміло чим рухався ( чи він рухався пішки, чи був пасажиром, чи перебував за кермом відповідного транспортного засобу) де його з незрозумілих підстав зупинили працівники поліції, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, яким він сказав, що перед тим як сісти за кермо він вжив алкоголь. Тобто через який проміжок часу відбувались ці події та взагалі коли? В поясненні ці обставини чітко не зазначені, вони є суперечливими, а тому доказового значення дане пояснення не має цінності. Крім того фіксуванню у разі керування транспортним засобом підлягало відсторонення водія транспортного засобу від подальшого його керування шляхом вилучення транспортного засобу на штраф майданчик з відповідним складанням процесуальних документів або передача керуванню транспортним засобом тверезому водію з відповідною водійською категорією, з процесуальною фіксацією такої передачі. Натомість інспектором поліції зазначені норми законодавства виконані не були, а тим більше й не зафіксовані, що в свою чергу ставить під сумів наявність самого правопорушення. 
Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З огляду на наведене, на думку адвоката Ковпак О.В., наявні в матеріалах справи докази не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані або з ознаками алкогольного сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. адміністративного правопорушення, Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи все вищевикладене і керуючись ст..59 Конституції України, а також ст.. 6, 13, 17 Європейської Конвенції «про захист прав і основоположних свобод громадян і людини», ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 268 КУпАП, просить суд справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою. Беручи до уваги те, що у судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 представляє захисник адвокат Ковпак О.В., суд вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого та законного рішення без участі ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Пояснення учасників справи. 
У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ковпак О.В. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУПАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з мотивів, викладених у відповідному клопотанні від 27.01.2026 року. 

Застосоване судом законодавство.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Висновок суду
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суд, заслухавши позицію захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Ковпак О.В., дослідивши письмові докази у справі, переглянувши додані до справи диски з відеофайлами, дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
З огляду на зміст протоколу про адміністративні правопорушення від 20.12.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , та заперечення ним своєї вини, службові особи територіального органу Національної поліції повинні довести той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Протокол серії ЕПР1 № 546388 від 20.12.2025 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546388 від 20.12.2025 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- рапортом від 20.12.2025 року про зупинення 20.12.2025 року під час забезпечення безпеки дорожнього руху реверсного напрямку на автодорозі М15 транспортного засобу DAF, під керуванням ОСОБА_1 , в ході бесіди з яким стало відомо, що чутно запах алкоголю, на що було запропоновано пройти алкотестер Драгер на місці, на що водій дав свою згоду. Після проведення тесту алкотестер Драгер надав результат 0,50 проміле, як пояснив водій, що перед тим, як сісти за керування автомобілем він випив 150 грам горілки. В подальшому на водія був складений адміністративний протокол ст. 130 ч. 1 КПАП, з чим водій був згоден;
- тестом Drager «Alcotest 6820» ARSM-0673, ОСОБА_1 , результат якого позитивний 0,50 ‰;
- письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 20.12.2025 року о 21:10 год направлено на огляд до КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня», у зв`язку із позитивними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння; даний огляд у лікарні ОСОБА_1 не проходив, до лікарні не доставлявся;
- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager «Alcotest 6820» згідно з яким огляд водія проба позитивна – 0,50 проміле, з результатом тесту ОСОБА_1 згоден, про що мається відповідний підпис;
- поясненням ОСОБА_1 від 2012.2025 року, в яких він вказує, що 20.12.2025 року, приблизно о 20.50 годин, він рухався по автодорозі М15 в районі с. Красна Коса, де його зупинили працівники поліції, які запропонували пройти алкотест Драгер на місці, так як від нього був запах алкоголю , на що він погодився, після проходження тесту Драгер результат показав 0,50 проміле, так як перед тим, як сісти за кермо автомобіля DAF він вжив алкоголь в кількості 150 грам горілки, за що на нього був складений протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП. 
- оптичними дисками DVD-R із відеозаписами з місця події, яка відбулась 20.12.2025 року.
Так, на першому відеозаписі № 12345_00137820251220210607_0010А водій ОСОБА_1 перед продуванням алкотестеру Драгер вказує працівнику поліції, що алкоголь він не вживав, та продуває Алкотестер Драгер, результат якого показав 0,50 проміле, після чого співробітник поліції пояснює, що у відношенні ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за ст.. 130 ч. 1, на що ОСОБА_1 відповідає «добре». 
На другому відеозапису № 12345_00137820251220225224_0012А зафіксовано як працівник поліції запитує ОСОБА_1 , чи ознайомився він із поясненнями, на що ОСОБА_1 відповідає, що ознайомився та ставить свій підпис під поясненнями, власноручно пише, що пояснення написані вірно та ним прочитані, також ставить свій підпис під результатом Алкотестера Драгер, а також ставить підписи у протоколі. Після надання йому протоколу, на 01:45 хвилині запису ОСОБА_1 запитує працівника поліції, чи може він вже його оплатить, на що працівник поліції відповідає, що цей протокол буде направлено до суду та оголошує час та дату розгляду адміністративної справи. На 02:55 хвилині запису ОСОБА_1 говорить, що він вдень пообідав і випив, та вказує про те, що йому зрозуміло, за що його притягують до відповідальності.
Щодо доводів адвоката Ковпак О.В., викладених ним у клопотанні про закриття справи, суд зазначає наступне. 
Так, адвокат Ковпак О.В. вказує, що в протоколі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 вказані дві взаємовиключні фабули подій. Які підпадають під різні пункти порушення ПДР України. 
З цього приводу суд зазначає наступне. 
Як було вказано вище, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.9 «А» Правил дорожнього руху встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона якого, відповідно до протоколу, полягає саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не відмова від проходження освідування на предмет вживання алкогольних напоїв, оскільки ОСОБА_1 добровільно погодився пройти алкотестер Драгер на предмет вживання алкогольних напоїв. Тому, приходить до висновку, що працівником поліції вірно кваліфіковано та відображено у протоколі серії ЕПР1 № 546388 події, які мали місце 20.12.2025 року щодо ОСОБА_1 та їх правова кваліфікація, що спростовує та нівелює твердження захисника про існування двох взаємовиключних фабул у протоколі.
Далі, адвокат Ковпак В.П. вказує, що працівниками поліції не надано суду доказів саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що також спростовує обставини подій, які мале місце 20.12.2025 року. 
З цього приводу суд зазначає наступне. 
Дійсно, на двох відео файлах, наданих працівниками поліції до даного протоколу, відсутнє підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції. Однак, суд приймає до уваги той факт, що на вищевказаних двох відео файлах а також у своєму поясненні, яке міститься у протоколі, ОСОБА_1 сам вказує про те, що перед тим, як сісти за кермо, він пообідав та випив горілки у кількості 150 грам, а також те, що керування ним транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції ОСОБА_1 не оспорював ні при проходженні Алкотестеру Драгер, ні при написанні пояснень, рівно як і при складанні та наданні йому копії протоколу, складеного у відношенні нього за порушення ст. 130 ч. 1 КУпАП. Жодних зауважень або незгоди на всіх вище перелічених стадіях ОСОБА_1 безпосередньо на місці складання протоколу виказано не було.
Також суд приймає до уваги той факт, що надані поліцією відеозаписи є такими, що узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, сумнівів у достовірності подій або осіб, які зафільмовані на ньому, у суду не викликає. Відсутність на відео файлах факту керування та зупинки ОСОБА_1 за умови визнання ним цього факту, суд не може розцінити це як факт, який нівелює дані, надані працівниками поліції. 
Далі, адвокат Ковпак О.В. вказує на той факт, що при проходженні ОСОБА_1 тесту на стан сп`яніння за допомогою Алкотестеру Драгер, ОСОБА_1 було надано прилад Драгер вже із розкритим та вставленим мундштуком. 
З цього приводу суд зазначає, що як слідує з відеозаписів, ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу «Drager Alcotest 6820» не заявляв жодних зауважень (усних або письмових) щодо справності, цілісності такого приладу або його окремих частин (мундштука у тому числі).
Далі, адвокат Ковпак О.В. вказує на той факт, що матеріали адміністративної справи містять направлення ОСОБА_1 на огляд водіїв з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому вказано, що ОСОБА_1 доставлявся до закладу охорони здоров`я - КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня». Таке направлення складається у разі, якщо водій не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, який проведений на місці зупинки. Адвокат Ковпак О.В. вказує, що на наданих відеозаписах відсутні дані про те, що ОСОБА_1 погодився із результатом Алкотестеру Драгер. Тобто, в такому випадку, водій ОСОБА_1 мав бути доставлений на протязі двох годин до найближчого закладу охорони здоров`я. Таким чином, оскільки водій ОСОБА_1 не був доставлений до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, то, у відповідності до ст. 266 КУпАП , такий огляд є недійсним. 
З цього приводу суд зазначає, що як слідує з наявного у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, та досліджених судом відеозаписів №12345_00137820251220210607_0010А та №12345_00137820251220225224_0012А, водій ОСОБА_1 погодився з позитивним результатом тесту 0,50 ‰, будь-яких усних чи письмових зауважень з цього приводу не заявляв. А умовою доставляння водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння є саме не згода водія із результатами освідування, проведеного на місці зупинки транспортного засобу. 
Далі, адвокат Ковпак О.В. вказує про те, що з пояснення ОСОБА_1 , яке міститься у матеріалах справи, не є зрозумілим, чим він рухався (чи рухався пішки, чи був пасажиром, чи перебував за кермом транспортного засобу), через який саме проміжок часу він був зупинений працівниками поліції після того, як він вживав алкоголь та інше. З даного приводу суд зазначає, що пояснення ОСОБА_1 , які містяться у матеріалах даної адміністративної справи, є абсолютно зрозумілими, чіткими, які дають можливість відтворити хронологію подій, які мале місце 20.12.2025 року і не містять жодних суперечностей. 
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Таким чином, дослідивши вищевказані докази та перевіривши доводи сторони захисту, суддею не встановлено порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).
Також судом враховується те, що ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Ковпак О.В. дії працівників поліції щодо складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржували, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не надавались.
Окремо слід наголосити, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За таких обставин, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
На переконання суду, інформація, що міститься на відеозаписах є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях водія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

Накладення стягнення.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушниці до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки її вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб. 
Судом також враховується характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху (водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб), загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (до адміністративної відповідальності правопорушниця притягується вперше), ступінь його вини, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.
Згідно з довідкою начальника сектору АП Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області Н. Заремба, у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 не вилучалось, оскільки водієм ОСОБА_1 працівникам поліції був наданий застосунок «Дія». Отже, суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судові витрати.
Відповідно до змісту ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 33, 34, 35, 39-1, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 коп. 
Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду. 
З урахування перебування головуючої судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню з 13.03.2026 по 18.03.2026, повний текст постанови складено після виходу судді з нарадчої кімнати - 18.03.2026.

Суддя          Юлія ШЕВЧУК