Справа №760/23045/25 3/760/111/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Педенко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 року о 02 год. 00 хв. по пр-т Відрадний, 14/45 в м. Києві водій  ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Colt 1.3.» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога за згодою водія, за адресою вул. Відпочинку, 18. Висновок лікаря №003978 від 06.08.2025 року, результат – позитивний, 1,41 % проміле.
Своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України – водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до рапорту, доданого до протоколу серії ЕПР1 №413897 від 06.08.2025 року, вказано, що ОСОБА_2 під час складання протоколу було допущено механічну помилку, тому треба вважати вірний замість запису «керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння», запис «керував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №003978 від 06.08.2025 року». 

Відповідно до постанови серії ЕНА №5405979 від 06.08.2025 року,  ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: водій, керуючи транспортним засобом, не пред`явив посвідчення водія на право керуванням транспортним засобом відповідної категорії. 

У судовому засіданні  ОСОБА_1  провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав наступні пояснення:
Приїхавши на автовокзал, він попросив свого товариша — ОСОБА_3 — забрати його на автомобілі. Останній погодився, після чого вони вирушили з вокзалу в бік гуртожитку. Сам ОСОБА_1 протягом усієї поїздки перебував на задньому сидінні разом із речами.
Зупинившись на світлофорі, ОСОБА_3 пересів із водійського сидіння на пасажирське. На момент, коли підійшли працівники поліції, за кермом транспортного засобу нікого не було.
Автомобіль належить ОСОБА_3 , і саме він керував транспортним засобом. ОСОБА_1 повідомляв про це поліцейських, проте вони здійснювали перевірку без бодікамер. Безпосереднє спілкування відбувалося без належного документування.
Також ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції вимагали від нього неправомірну вигоду в розмірі 15 000 гривень.
ОСОБА_3 під час інциденту не надав пояснень поліції про те, що саме він керував транспортним засобом, оскільки, будучи курсантом військового коледжу, злякався відповідальності.
Додатково ОСОБА_1 повідомив, що постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП ним було оскаржено в установленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_3  у судовому засіданні зазначив, що в день події у нього та ОСОБА_1 був вихідний. Інцидент стався після 00:00 год. Пересування здійснювалося на автомобілі марки «Mitsubishi Colt», який належить свідку. ОСОБА_3 стверджує, що саме він безпосередньо керував вказаним транспортним засобом.
За словами свідка, після зупинки автомобіля на світлофорі він пересів із водійського сидіння на пасажирське. Працівники поліції помилково вважали, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 .
ОСОБА_3 пояснив, що не повідомив поліцейським про факт керування ним автомобілем, оскільки злякався відповідальності. Зокрема, свідок зазначив, що вранці того дня вживав пиво і побоювався позбавлення права керування транспортними засобами. Свою неявку до органів поліції в подальшому він пояснив відсутністю знань про необхідність таких дій.
Окрім того, свідок підтвердив, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, під час руху знаходився на пасажирському місці та не розумів повною мірою обставин, що відбувалися під час спілкування з правоохоронцями.

Свідок ОСОБА_2  у судовому засіданні зазначив, що точної дати події не пам`ятає, проте подія відбулася в період з 01:30 год. до 02:00 год., під час дії комендантської години. Підставою для зупинки транспортного засобу стала несправність зовнішніх світлових приладів, а саме — не працювало ближнє світло фар.
Свідок пояснив, що автомобіль зупинився не одразу. Водій та пасажир бачили патрульний екіпаж, оскільки транспортний засіб рухався повільно, не намагаючись втекти; на думку свідка, особи в салоні, ймовірно, обмірковували свої подальші дії. Зупинка відбулася в середній смузі руху на світлофорі.
Після зупинки було виявлено, що спинка водійського сидіння повністю відкинута назад. У салоні перебували дві особи: один чоловік сидів на пасажирському сидінні спереду, інший — на задньому сидінні. Працівники поліції дійшли висновку, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 , оскільки конструктивно пересісти з водійського місця на заднє легше, ніж на сусіднє переднє сидіння, враховуючи стан нахилу спинки.
У ході спілкування в салоні автомобіля було відчутно різкий запах алкоголю та виявлено пляшку зі спиртним напоєм. У ОСОБА_1 при собі не було документів, що посвідчують особу, та посвідчення водія.
За словами свідка, ОСОБА_1 спершу просив не притягувати його до адміністративної відповідальності, мотивуючи це статусом військовослужбовця та можливим відрахуванням із навчального закладу. Згодом ОСОБА_1 почав поводитися провокаційно. У зв`язку з відсутністю документів працівники поліції вирішили звернутися до коменданта для встановлення особи ОСОБА_1 та подальшого інформування керівництва навчального закладу. На місці події також був присутній ще один екіпаж поліції.
Свідок також підкреслив, що з моменту зупинки особи з транспортного засобу не виходили, залишаючись усередині салону.

Свідок ОСОБА_4  у судовому засіданні повідомив, що ним був зупинений транспортний засіб, у якому перебували дві особи. Підставою для зупинки стала несправність зовнішніх світлових приладів (вимкнене ближнє світло фар).
За словами свідка, після зупинки автомобіля всередині салону спостерігалася метушня: водій пересів на заднє сидіння. На момент, коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу, на місці водія нікого не було.
У салоні автомобіля та від осіб, які в ньому перебували, було відчутно стійкий запах алкоголю. Свідок зазначив, що особам було оголошено наявні у них ознаки алкогольного сп`яніння. Оскільки у ОСОБА_1 були відсутні документи, працівники поліції виїхали до гуртожитку за місцем його навчання для встановлення особи. Після підтвердження анкетних даних ОСОБА_1 виніс документи; було встановлено, що він не має посвідчення водія.
Також свідок повідомив, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у лікаря-нарколога. У ході спілкування та під час відеофіксації пояснення ОСОБА_1 були суперечливими: спочатку він заперечував факт керування, потім стверджував, що за кермом перебували і він, і пасажир по черзі, а згодом почав наполягати, що автомобілем керував лише пасажир ( ОСОБА_3 ). 

Захисник ОСОБА_1 — адвокат Хоршун О.В. у судовому засіданні наголосила на відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Адвокат зауважила, що на момент наближення працівників поліції до транспортного засобу автомобіль знаходився у нерухомому стані. Крім того, свідок ОСОБА_3 безпосередньо в судовому засіданні підтвердив, що саме він керував вказаним автомобілем у той час.
Також захисник повідомила, що постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5405979 від 06.08.2025 року було оскаржено в установленому законом порядку, що ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі.
Враховуючи викладене, захисник вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З відеозапису, доданого до протоколу серії ЕПР1 №413897 від 06.08.2025 року, встановлено, що зупинка транспортного засобу відбулася посеред дороги у другій смузі руху. У салоні автомобіля перебували дві особи: ОСОБА_3 знаходився на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 — на пасажирському сидінні ззаду. Спинка водійського сидіння була повністю відкинута назад; безпосередньо за кермом на момент фіксації нікого не було. З транспортного засобу особи не виходили.

Встановлено, що у ОСОБА_1 були відсутні документи, що посвідчують особу. Останній пояснив це тим, що щойно розбив свій телефон у салоні авто, тому не може пред`явити електронні документи. Також підтверджено, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами.
Працівниками поліції були зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , на що останній надав згоду пройти медичний огляд у лікаря-нарколога.
Під час відеофіксації ОСОБА_1 поводився провокаційно щодо працівників поліції та стверджував, що автомобілем керував ОСОБА_3 . Водночас працівники поліції неодноразово зазначали, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , який, за їхнім твердженням, переліз на заднє сидіння після зупинки. 

Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 06.02.2026 року, було скасовано постанову серії ЕНА №5405979 від 06.08.2025 року, згідно з якою  ОСОБА_1  було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Рішення апеляційного суду вмотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mitsubishi Colt 1.3» (д.н.з. НОМЕР_2 ) 06.08.2025 року близько 01:46 год. по вул. А. Шалімова в м. Києві.

Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з пункту 2.9.а. Правил дорожнього руху України – водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452\735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно із п. 3 розділу І Інструкції – ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п. 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.
Згідно із п. 2 розділу ІІ Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.
Згідно із п. 3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно із п. 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413897 від 06.08.2025 року, карткою обліку адміністративного правопорушення, направленням на огляд водія на стан сп`яніння від 06.08.2025 року, висновком лікаря від 06.08.2025 року, відеозаписом та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні протягом усієї поїздки.
Згідно з відеозаписом та показаннями свідків-поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у момент зупинки спинка водійського сидіння була повністю відкинута назад, а на водійському місці нікого не було. Суд погоджується з доводами працівників поліції, що така ситуація свідчить про навмисні дії водія, спрямовані на приховане переміщення з водійського місця на заднє сидіння без виходу з салону автомобіля. Конструктивна особливість відкинутого сидіння робить фізично неможливим швидке переміщення водія на переднє пасажирське місце, проте дозволяє переміститися назад, що і було зафіксовано правоохоронцями як «метушня» в салоні.
Подія відбувалася під час комендантської години (близько 02:00 год.) за відсутності інших учасників дорожнього руху та сторонніх свідків, що дозволило поліцейським безперервно спостерігати за автомобілем з моменту виявлення порушення ПДР до повної зупинки в другій смузі руху.
Суд розцінює свідчення ОСОБА_3 як штучно створений доказ, спрямований на допомогу ОСОБА_1 в уникненні відповідальності.
Свідок ОСОБА_3 є близьким товаришем особи, що притягається до відповідальності, та зацікавлений у результаті справи. Його пояснення щодо причин, чому він не повідомив поліції про керування на місці («злякався, бо вранці пив пиво»), суд вважає нелогічними, оскільки на момент судового розгляду він фактично визнає себе винним у керуванні в стані сп`яніння, що не узгоджується з поведінкою розсудливої особи, яка дійсно бажає уникнути відповідальності.
Суд бере до уваги рапорт працівника поліції про виправлення механічної помилки в протоколі: твердження «керував у стані сп`яніння» повністю корелюється з висновком лікаря.
Посилання захисту на скасування постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП Шостим апеляційним адміністративним судом не є преюдиційним для даної справи, оскільки в межах провадження за ст. 130 КУпАП суд оцінює сукупність інших доказів (відеозапис метушні, відкинуте сидіння, результати огляду), 
які в сукупності є достатніми для висновку про винуватість.
Сукупність доказів (відеофіксація положення сидінь, безпосередні спостереження поліцейських про «перелізання» водія назад, суперечливі пояснення ОСОБА_1 на місці події та об`єктивний показник алкотесту 1,41 ‰) беззаперечно вказують на те, що саме  ОСОБА_1  керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Дослідивши адміністративний матеріал та надані докази, суд вважає доведеною вину  ОСОБА_1  
у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, зважаючи на те, 
що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суддя вважає, що для виправлення 
 ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього адміністративного стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
За таких обставин, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 283-284, 287-291 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Піддати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 
що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та підлягає сплаті за наступними реквізитами:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300
Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783
Номер рахунку (IBAN): UA698999980313040149000026001
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Код класифікації доходів бюджету: 21081300
Призначення платежу: адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова суду у справі №760/_______/__).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір, що становить 665 гривень 60 копійок та підлягає сплаті за наступними реквізитами: 
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101 
Код отримувача /код ЄДРПОУ: 37993783 
Р/Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) 
Код класифікації доходів бюджету: 22030106 
Призначення платежу 101: (РНОКПП – фізичної особи); Судовий збір стягнути з ПІБ на користь держави за рішенням суду у справі №760/________/__).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять днів) з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М. Педенко