Дата документу 17.03.2026 Справа № 335/10704/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 22-ц/807/767/26    Головуючий у 1-й інстанції: Соболєва І.П.
Є.У.№ 335/10704/25     Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючої Кочеткової І.В.,
суддів: Кухаря С.В.,
Трофимової Д.А.,
секретар: Остащенко О.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2026 року про призначення психолого-почеркознавчої експертизу, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, укладеного 17.07.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у формі розписки на суму 160 000 грн з підстав укладення договору під психологічним тиском та погрозами з боку відповідача.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 28.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи.
17.11.2025 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву із додатками.
03.12.2025 до суду надійшло клопотання позивача про призначення судової комплексної психолого-почеркознавчу експертизи з метою визначення психологічного стану ОСОБА_1 під час написання розписки від 17.07.2025.
08.12.2025 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшло заперечення на клопотання про призначення судової комплексної психолого-почеркознавчої експертизи. Вважає, що у суду відсутні підстави для призначення даної експертизи та призначення експертизи є способом затягування розгляду справи. Тому просить відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.
Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2026 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Суліми С.Л. про призначення судової комплексної психолого-почеркознавчої експертизи.
Призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики судову комплексну психолого-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:
1) у якому емоційному психофізіологічному стані перебував ОСОБА_1 під час написання розписки від 17.07.2025, зазначити які саме емоції (збудження, схвильованість, страх, погрози, паніка, тиск, стрес, нервозність тощо) відчував ОСОБА_1 під час написання розписки?; 
2) чи виконаний текст розписки від 17.07.2025 та підпис на ній ОСОБА_1 під диктовку інших осіб, під впливом збиваючих факторів (природних чи штучних) чи у незвичному для нього стані, що міг бути спричинений фізичним чи психічним тиском на нього?; 
3) чи здатний був ОСОБА_1 з урахуванням визначених обставин повною мірою та усвідомлено приймати рішення з приводу написання розписки від 17.07.2025 та реалізовувати його добровільно і з власної волі?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України .
Зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати суду оригінали документів, на яких містяться вільні та умовно-вільні зразки почерку та підписів ОСОБА_1 , які за часом виконання максимально наближені до часу виконання боргової розписки від 17.07.2025.
Зобов`язано позивача ОСОБА_1 з`явитися впродовж десяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя для надання суду експериментальних зразків почерку та підпису.
Витребувано у ОСОБА_2 оригінал розписки від 17.07.2025 про отримання ОСОБА_1 у борг від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 160 000 грн. для проведення судової комплексної психолого-почеркознавчої експертизи.
Провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду змінити, а саме: виключити з переліку питань, поставлених на вирішення експерта, питання 2) та 3) зазначені в ухвалі суду; 
Включити до завдання експерту такі питання: - на підставі якої науково затвердженої (або іншого нормативного акту), яка дозволяє визначити психоемоційний стан особи у минулому лише за почерком, або текстом документа, без проведення безпосереднього психологічного обстеження особи у відповідний час, діє експерт при визначенні емоційно-психофізіологічного стану ОСОБА_1 , під час проведення ним розписки 17.07.2025 р.?
-Чи можливо відрізнити емоційний стан, спричинений отриманням великої суми коштів у борг, від стану, який міг бути спричинений примусом або погрозами? Все інше в ухвалі від 20.01.2026 року залишити без змін. 
У відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи відповідача і представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи клопотання сторони позивача про призначення експертизи, районний суд зазначив, що висновок експерта за результатами проведення експертизи є рівноцінним засобом доказування у справі поряд з іншими письмовими, речовими доказами, а також, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оскільки при вирішенні справи суд повинен встановлювати всі обставини, які мають суттєве значення для справи. 
Такі висновки суду першої інстанції є правомірними та ґрунтуються на вимогах закону.
Зокрема з позовних вимог ОСОБА_1 , вбачається, що позивач просить визнати договір позики у формі написаної ним боргової розписки недійсним з підстав, що передбачені статтею 231 ЦК України, а саме: як правочин, який вчинено під впливом насильства.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Відповідно до частини 1 статті 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.
Тлумачення норм статті 231 ЦК України дає підстави для висновку про те, що при вчиненні правочину в під впливом насильства формування волі особи відбувається внаслідок втручання «стороннього» фактору, яким виступає насильство.
Для визнання правочину недійсним на підставі статті 231 ЦК України саме особі, яка діяла під впливом фізичного чи психологічного тиску (у даному випадку позивачу ОСОБА_1 по його версії), необхідно довести: по-перше, факт застосування до нього фізичного чи психологічного тиску; по-друге, вчинення ним правочину проти його справжньої волі; по-третє, що вчинення ним правочину, який оспорюється, зумовлено фізичним або психологічним тиском.
Обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 231 ЦК України є наявність таких індивідуально-психологічних факторів, як відсутність вільного волевиявлення учасника правочину; особливості сприйняття особою обставин, які могли вплинути на її волевиявлення при вчиненні нею правочину; застосування до учасника правочину, який оспорюється, фізичного та/чи психологічного тиску.
Безспірним є те, що для з`ясування вищенаведених обставин необхідні спеціальні знання, зокрема з психології.
За змістом положень ЦПК України, докази це відомості про факти, за допомогою яких суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи. Засоби доказування це джерело, в якому зафіксовано зміст доказу. Такими засобами можуть бути, зокрема, висновок експерта.
Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).
Отже, судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню та з`ясуванню обставин справи, ефективному вирішенню цивільних справ і постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.
Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Відповідно до п. 6.1-6.5 Розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку). Психологічна експертиза також може бути часткою комплексного експертного дослідження, якщо в органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), виникають питання, вирішення яких потребує синтезування спеціальних знань з різних галузей науки (психолого-психіатрична експертиза, психолого-медико-психіатрична, медико-психологічна та психолого-автотехнічна експертиза). До цього переліку також можуть належати психолого-почеркознавча та психолого-лінгвістична експертизи. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.
Згідно зі статтею 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.
Враховуючи, що для з`ясування обставин щодо перебування позивача у певному психічному стані (під впливом зовнішніх факторів) на час написання оспорюваної розписки необхідні спеціальні знання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення комплексної психолого-почеркознавчої експертизи. 
Згідно з нормами статей 102, 106 ЦПК України, висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.
Згідно з частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи необхідність у з`ясуванні обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань та з метою правильного вирішення заявленого спору, колегія суддів визнає законними висновки районного суду щодо необхідності призначення по справі психолого-почеркознавчої експертизи. 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає,  що апелянтом не наведено доводів, які б були підставою для зміни доповнень питань чи в призначенні експертизи в даній справі, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду про призначення експертизи. Суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення призначення по справі експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити обставини, що входять в предмет доказування по даній справі.
Крім того, апелянт не позбавлений можливості після отримання результатів експертного дослідження заявити клопотання про призначення іншої експертизи. 
Керуючись ст.367, 368, ст.374, ст.375, ст.381-384, 386 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2026 року по цій залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 19 березня 2026 року.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

Д.А. Трофимова