ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 674/1200/25
Провадження № 33/820/84/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретарів судових засідань Жураківського В.А., Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 – адвоката Рижакова А.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Дунаєвецького районного суду від 17 грудня 2025 року, 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яцківці Дунаєвецького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

За постановою суду, 25 червня 2025 року о 03.00 годин на вулиці Дмитра Філімонова в с. Залісці Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Peugeot Partner", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, який подавався поліцейським шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, а також шляхом увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Крім того, 25 червня 2025 року о 03.20 годин на вулиці Перемоги в с. Панасівка Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Peugeot Partner", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. 
Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої вимоги аргументує тим, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, не з`ясував обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність у його діях події та складу інкримінованих адміністративних правопорушень.
Вказує, що матеріали справи не містять підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у нього ознак алкогольного сп`яніння. Як вбачається з матеріалів справи, поліцейські зазначили наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, однак відеозапис таких ознак не підтверджує. 
Зазначає, що на відеозаписі не зафіксований факт його відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Із відео вбачається, що йому відразу запропонували пройти огляд у медичній установі, на що він погодився.
Звертає увагу, що відповідно до відео його поведінка під час спілкування з поліцейськими була коректною, врівноваженою, не містила ознак агресії чи дезорієнтації, що додатково підтверджує відсутність стану сп`яніння. Стверджує, що поліцейські застосували щодо нього фізичну силу, що стало для нього шоком і саме цим пояснюється тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. 
Вважає, що працівником поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння не дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015 та ст. 266 КУпАП.
Наголошує, що будь-яких належних та безспірних доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом "Peugeot Partner" у стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять. Із представлених відеозаписів вбачається, що транспортний засіб "Peugeot Partner" білого кольору стоїть на подвір`ї (у дворі) приватного будинку та знаходиться у нерухомому стані. Тобто на відеозаписі не зафіксований факт керування ним транспортним засобом "Peugeot Partner". Також на відеозаписі не зафіксовані обставини його зупинки працівниками поліції за допомогою проблискових маячків, спеціального звукового сигналу чи в інший передбачений законом спосіб.
Вважає, що його огляд у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року №1452/735, оскільки йому не пропонували провести лабораторне дослідження біологічних зразків (сечі, крові) для аналізу на концентрацію етилового спирту в крові.
Стверджує, що судом першої інстанції не повідомлено його належним чином про розгляд справи. Отже, порушення судом процесуального законодавства позбавило його права на судовий захист та участь у судових засіданнях для захисту прав та інтересів, що є основним принципом доступу до правосуддя та права на справедливий суд.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника на підтримку доводів апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.
Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, та виражене тремтіння пальців рук) та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров я, від якого ОСОБА_1 відмовився. 
Після цього працівник поліції повідомив, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та роз`яснив йому права та обов`язки.
Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку та процедури проведення огляду на стан сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає та вважає, що останніми дотримано вимоги закону під час проведення такого огляду. 

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а також не озвучені ознаки алкогольного сп`яніння, спростовуються наявним у справі відеозаписом, на якому зафіксована пропозиція працівника поліції пройти огляд на місці зупинки та відмова ОСОБА_1 від такого огляду, а також озвучені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.12, диск 1, файл clip 1, 3:16- 3:17 хв.).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. З даними доводами апеляційний суд не погоджується і вважає їх надуманими, оскільки вони повністю спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Peugeot Partner", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зупинився на законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу і останні переслідували його автомобіль близько 10 хвилин. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з поліцейськими, на запитання останніх чому ОСОБА_1 не зупинився, правопорушник відповів, що не зупинився, оскільки поліцейські гналися за його автомобілем. 
Аналізуючи вищенаведені докази, у апеляційного суду не виникає жодних сумнівів щодо керування правопорушником транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які узгоджуються між собою і не викликають будь-яких сумнівів.
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про вчинений тиск на ОСОБА_1 з боку поліцейських, які оформляли матеріали про адміністративне правопорушення щодо нього. Відеозапис не містить ознак здійснення тиску на водія, погроз чи залякування, все відбувалося коректно та ввічливо.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд зазначає наступне. 
Так, Порядок медичного огляду водіїв транспортних засобів для визначення стану алкогольного сп`яніння визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та оформлення його результатів врегульовано розділом ІІІ Інструкції.
Відповідно до п.9 Розділу ІІІ використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Відповідно до п.п. 13,14 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу, а також якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Отже, Інструкцією визначено, що кров, як біологічне середовище при лабораторному дослідженні може бути використано при огляді на стан сп`яніння лише у випадках неможливості провести лабораторного дослідження повітря, що видихається, сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та перебування особи у несвідомому стані внаслідок ДТП.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 не був учасником ДТП, не перебував у несвідомому стані, а також не мав жодних протипоказань, які б унеможливлювали проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі шляхом передбаченим п.п. 9,12 Розділу ІІІ Інструкції, суд вважає, що в чергового лікаря не виникло обов`язку щодо відібрання зразків крові для проведення лабораторного дослідження. 

Доводи сторони захисту щодо численних порушень при проведенні огляду водія в медичному закладі (ненадання можливості провести лабораторне дослідження на стан алкогольного сп`яніння, проведення огляду лікарем без відповідної кваліфікації, неправильний час проведення огляду, використання лікарем особистої, а не медичної установи печатки) апеляційний суд відхиляє.
Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Вирішальним (ключовим) у даному провадженні є факт відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі у встановленому законом порядку, що саме по собі утворює склад адміністративного правопорушення та виключає правове значення наведених стороною захисту доводів щодо порядку проведення такого огляду.
Використання лікарем особистої (лікарської печатки) на своєму висновку, за наведених обставин, жодним чином не спростовує факту відмови водія від проходження огляду, або ж визнання такої відмови недійсною.
Вибір способу огляду водія є прерогативою лікаря, який самостійно визначає необхідний обсяг і методи обстеження, виходячи з конкретних обставин та стану особи, що підлягає огляду.
Лабораторне дослідження на виявлення стану алкогольного сп`яніння водія в медичній установі не є обов`язковим при фактичній відмові водія від проходження такого огляду і не потребує додаткового підтвердження шляхом проведення певних медичних досліджень.
Некоректність зафіксованого часу проведення огляду, а також назви медичної установи, не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, який до того ж не заперечується стороною захисту у поданій апеляційній скарзі. 

Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2, а саме невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу також підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.
Відповідно до відеозапису з відеореєстратора вбачається, що працівники поліції з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, ввімкненим спеціальним звуковим сигналом доганяють транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 на протязі 10 хвилин (а.с.12, clip-0).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд не приймає і вважає їх надуманими. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка призначена на 09 годину 17 грудня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.84).
Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість у повному обсязі користуватися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідають вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративних правопорушень, повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколів про адміністративні правопорушення.
Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколів про адміністративні правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколах даних про обставини вчинення правопорушень, у справі немає.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1  залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду І.В. Вітюк