Номер провадження: 22-ц/813/4245/26 
Справа № 492/567/25
Головуючий у першій інстанції Варгаракі С.М.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В., 
учасники справи: позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року, ухвалене Арцизьким районним судом Одеської області у складі: судді Варгаракі С.М. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 38910,50 грн, а також судові витрати. 
Позов мотивував тим, що 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 БАНК») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1188147. 21 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 3018800295/709174. 
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 БАНК» права вимоги до боржників та набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року. 
Також 12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників та набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року. 
У зв`язку з тим, що відповідач порушив зобов`язання за кредитними договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 38910,50 грн та понесені судові витрати.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року позов ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року у розмірі 25793 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 10000 гривень, за відсотками 15793 гривні, за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року у розмірі 13117,50 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 3000 гривень, за відсотками 10117 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення, зменшивши стягнуту з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за процентами за договором позики № 1188147 від 30.04.2021 року з 15793 грн до 5970 грн, за договором про надання фінансового кредиту № 3018800295/709174 від 21.07.2021 року з 10117,50 грн до 6750 грн та суму судового збору з 3028 грн до 2001,51 грн. 
Доводами апеляційної скарги є те, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України.
30.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та скаржником укладено договір позики № 1188147, відповідно до п. 2. якого сума кредиту становить 10000,00 грн, процентна ставка (базова в день 1,99 %), строк дії кредиту - 30 днів, дата повернення позики 30.05.2021 року. За таких умов, правильним та належним є розрахунок заборгованості за період з 30 квітня 2021 року по 30 травня 2021 року, оскільки відповідно до умов кредитного договору, лише у межах цього періоду, позикодавець має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.
Таким чином вказує, що заборгованість за договором № 1188147 від 30.04.2021 становить 10000 грн + (10000х1,99%х30) = 10000 грн + 5970 грн = 15970 грн замість 25793 грн.
Щодо Кредитного договору № 3018800295/709174 вказує, що позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 3000 грн строком на 20 днів, тобто до 09 серпня 2021 року зі сплатою відсотковою ставки у розмірі 2,5% на добу. В розділі 4 «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів», а саме в пункті 4.3. кредитного договору, сторони досягли домовленості про те, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитним коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін, посилаючись на те, що кредитні договори були укладені з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису, ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавці надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Факт укладання кредитних договорів апелянт не заперечує.
Зазначає, що твердження, що відсотки за Кредитним договором нараховувались після строку кредитування є безпідставними, оскільки відповідно до наданих позивачем розрахунків вбачається, що нарахування заборгованості за відсотками здійснювалось тільки первісними кредиторами, виключно в межах періоду кредитування, вказаного у Кредитних договорах.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 38910,50 грн, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення відсотків за користування кредитами у розмірі 15793 грн та 10117 грн.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині стягнення відсотків за користування кредитами у загальному розмірі 25910 грн, в іншій частині рішення суду не переглядається.
Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, було укладено договір позики № 1188147, відповідно до якого ТОВ «1 БАНК» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000 грн зі сплатою процентної ставки (базової) 1,99 % в день, процентної ставки за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 % за день, зниженої процентної ставки 0,69 % в день, строком на 30 днів, тобто до 30 квітня 2021 року по 30 травня 2021 року, орієнтовна загальна вартість позики складає 12070 грн. (а.с. 8) 
Зазначений договір позики підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 3SxwTuGknH.
У зв`язку із невиконанням зобов`язань за даним договором, у відповідача за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року утворилась заборгованість станом на 31 березня 2025 року у розмірі 25793 грн, яка складається із заборгованості: за основною сумою боргу у розмірі 10000 грн; за відсотками у розмірі 15793 грн (а.с. 15).
21 липня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3018800295/709174, відповідно до якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» надало відповідачу кредит у розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту у розрахунку 2,5 % на добу, строком на 20 днів, тобто до 9 серпня 2021 року. (а.с. 21)
Зазначений кредитний договір, графік розрахунків та орієнтовної сукупності вартості кредиту, який є додатком до договору про надання фінансового кредиту № 3018800295/709174 підписані відповідачем електронним підписом R22929.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року станом на 31 березня 2025 року становить 13117,50 грн, яка складається із заборгованості: за основною сумою боргу у розмірі 3000 грн, за відсотками 10117,50 грн (а.с. 28).
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ «1 БАНК» та ОСОБА_1 , перейшло до TOB «ФК «ЄАПБ» (а.с. 9-10).
28 липня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» була укладена додаткова угода № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 11).
27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» була укладена додаткова угода № 12 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 12).
Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 12 серпня 2022 року укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року, укладеним між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 , перейшло до TOB «ФК «ЄАПБ» (а.с. 24-25).
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 12 серпня 2022 року, витягом з Реєстру боржників від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 26, 27).
Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року у розмірі 25793 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 10000 гривень, за відсотками 15793 гривні, за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року у розмірі 13117,50 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 3000 гривень, за відсотками 10117 гривень, суд виходив з того, що відповідачем з однієї сторони та ТОВ «1 БАНК», ТОВ «КУ «Європейська кредитна груп», з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладених між ними договорів в електронній формі. Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду не надано. Даних про те, що відповідачем були повернуті кошти за вказаними кредитними договорами, матеріали справи не містять.
Переглядаючи вказане рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вказує таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання договору позики) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачали використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Так, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, з аналізу вищевказаних норм колегія суддів робить висновок, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника (відповідача) або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю).
Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем та ТОВ «1 БАНК», ТОВ «КУ «Європейська кредитна груп» укладені кредитні договори в електронній формі.
Факт укладання відповідачем договорів не оспорюється. 
Доводи скарги, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, колегія суддів погоджує з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з умов Договору позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року процентна ставка (базова) 1,99 % в день, процентної ставки за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2,70 % за день, знижена процентна ставка 0,69 % в день, строк позики – 30 днів.
Умови щодо продовження (пролонгації) в кредитному договору відсутні.
Тобто, кредитодавець мав право нараховувати щомісячні платежі до визначеного умовами договору строку кредиту, а саме до 30.05.2021.
Натомість, позивачем нараховувалися проценти поза межами строку кредитування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зробила висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З вимогами у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми позивач до суду не звертався, і в силу диспозитивності цивільного процесу суд таке не вирішує.
Отже, заборгованість за процентами за Договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року складає 5970 грн, виходячи з наступного розрахунку: 10000*30*1,99%.
Щодо кредитного договору № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року, то у відповідності до п. 1.2, 1.3. проценти за користування кредитом складають 912,5 % річних від суми кредиту у розрахунку 2,5 % на добу, строком на 20 днів, тобто до 09 серпня 2021 року. 
Пунктом .4.3. кредитного договору № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року, передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитним коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.
Враховуючи, що позивачем не повернуто кредит у встановлений договором строк (20 днів), то позивач мав нараховувати проценти до 18.10.2021 (до 90 календарних днів). 
Тобто заборгованість за процентами за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року складає 6750 грн (3000*90*2,5%).
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає зміні, зменшивши стягнуту з відповідача суму заборгованості за відсотками за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року з 15793 грн до 5970 грн, за кредитним договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року з 10117 грн до 6750 грн.
Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції про задоволення позову у заявленому позивачем розмірі в частині заборгованості по відсотках зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для задоволення апеляційної скарги відповідача, зміни рішення суду та зменшенню стягнутої із відповідача на користь позивача заборгованості до вказаної суми.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подачу позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, відповідачем за подачу апеляційної скарги сплачено – 1231,42 грн.
Позов задоволено частково, що становить 66,1% (25720*100/38910,5) від загальної ціни позову, а отже з відповідача підлягало стягненню за подачу позовної заяви 2001,5 грн (3028*66,1%), за подання апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1231,42 грн (3028*33,89), тому шляхом взаємозарахування з відповідача на користь позивача належить до стягнення 770,08 грн (2001,5-1231,42).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року в оскаржуваній частині щодо стягнення відсотків змінити, зменшивши суму стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за відсотками за договором позики № 1188147 від 30 квітня 2021 року з 15793 грн до 5970 грн, а загальної суми заборгованості з за кредитним договором - з 25793 грн до 15970 грн, за відсотками за договором № 3018800295/709174 від 21 липня 2021 року з 10117 грн до 6750 грн, а загальної суми заборгованості - з 13117 грн до 9750 грн.
Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року в частині судового збору скасувати.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ЄДРПОУ: 35625014) судовий збір у розмірі 770,08 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Дата складення повного тексту постанови - 21 квітня 2026 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова 

В.В. Кострицький