Справа № 212/14181/25 
2/212/1609/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2026 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу 

у складі: головуючого судді - Козлова Ю.В.,
секретар судового засідання - Кучеренко Ю.С.
представник відповідача - Баркова С.Є. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням,- 

ВСТАНОВИВ:

05.12.2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 400 000 грн. 
Вказує, що позивач у період з 14.04.2005р. по 27.02.2024р. на посаді прохідника шахти «Орджонікідзе» ВАТ, ПАТ, ПрАТ "ЦГЗК» правонаступником якої є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» тобто протягом 18 років і 10 місяців - здійснював трудову діяльність у шкідливих умовах. 
У зв`язку з шкідливими умовами праці Позивач з вини Відповідача отримав наступні хронічні професійні захворювання за діагнозами: Радикулопатія поперечно-крижова L5-S1 з більш вираженими статико динамічними порушеннями хребта на тлі екструзії диска L4-L5, протрузій дисків L4-L5, L5-S1, стійким та вираженим больовим і м`язово-тонічними синдромами, часто рецидивуючим перебігом, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу в поєднанні з періартрозом. колінних суглобів R 1 ст. (ПФ другого ступеня). M54.1 Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації другої стадії з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії, частими акроангіоспазмами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів R І ст. (ПФ першого ступеня), деф. артрозом дрібних тканин кісток та трофічними порушеннями на кістках. Т75.2 Сидеросілікоз першої стадії (t/q, 1/1, hi, tb). Легенева недостатність першого ступеня. J62.8 (найменування основного діагнозу та його код згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я (МКХ-10).
Відповідно до Акту форми П-4 - на робочому місці Позивача були присутні наступні шкідливі мови праці: Згідно із санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці працівника при підозрі у нього захворювання професійного захворювання (відтруєння) від 25.11.2021 № 1162/4.6-11, підготовленим Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, та доповненням до інформаційної довідки від 30.05.2025 № ПС/3.1/10464-25, підготовленого Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, та відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та факторів небезпеки виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248, умовами прохідника підземної нарізної дільниці № 5 шахти. імені Колачевського ПРАТ «ЦГЗК» Зайко С.Й. від якихось: за вмістом пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі»; по рівню шуму - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі»; за рівнем вібрації місцевої - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»; по важкості праці - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі»; за напруженістю праці - до 3 класу 1 ступеня «Шкідливі». Загальна оцінка - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі».
У відповідності до п. 17 Акту форми П-4 - професійне захворювання виникло у Позивача за таких обставин, зокрема: Працюючи в підземних умовах шахти імені Колачевського з 14.04.2005 по 27.02.2024 прохідником, я виконував увесь комплекс гірничих робіт із проходження гірничих виробок, їх кріплення, а також робіт з очисного виймання корисних копалин. У підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення бурового інструменту через обмежений робочий простір, що перешкоджало їх застосуванню. У зв`язку з цим виконувані роботи часто характеризувалися значним фізичним перевантаженням. Через недосконалість технологічного устаткування та технології підземного видобутку руди, наявні порушення систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання я протягом тривалого часу зазнавав впливу підвищених концентрацій пилу, переважно фіброгенної дії, у повітрі робочої зони, а також підвищених рівнів виробничої локальної вібрації. Згідно до п. 18 Акту форми П-4 - причинами виникнення професійного захворювання у позивача стали: Важкість праці: час перебування в незручній робочій позиції 52,8 % час зміни при допустимому значенні до 25 %; перебування у вимушеній позиції 25,7 % часу зміни при допустимому значенні до 10 %; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, 40 кг при допустимому значенні до 30 кг згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та факторів небезпеки виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248. Вібрація локальна: еквівалентний скорегований рівень віброприскорення на 3 дБ перевищував допустимий рівень та склав 79 дБ при гранично допустимому 76 дБ згідно з ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації». Хімічні фактори: концентрація кремнієвого діоксиду кристалічного вмісту в пилу від 10 до 70 % у повітрі робочої зони перевищувала гранично допустиму концентрацію в 3,2-6,2 ступеня і складала 6,45-12,46 мг/м? при гранично допустимій концентрації 2,0 мг/м? відповідно до вимог «Державних медико-санітарних нормативів допустимого вмісту» хімічних речовин у повітрі робочої зони», підтверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.07.2024 № 1192. 3. 11.11.2025р. у зв`язку із отриманням хронічних професійних захворювань Позивач первинно пройшов огляд експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи де йому було встановлено встановлено III групу інвалідності безстроково, встановлено 60 % втрати працездатності безстроково (в тому числі 30 % - радикулопатія, 20 % - вібраційна хвороба, 10 % сидеросилікоз, акт П-4 від 18.09.2025 р.) безстроково. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, переохолодження.
У зв`язку з отриманням хронічних професійних захворювань – порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває біль в попереково крижовому відділ хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в плечових, ліктьових і колінних суглобах судоми в нижніх кінцівках, утруднену ходу, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальну слабкість, задишку при незначному фіз. навантаженні, кашель сухий впродовж доби, який посилюється вранці, головний біль, запаморочення, втому, зниження пам`яті, слуху нудоту, печію. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати, займатися фізичною роботою, відчувати повний смак життя, що негативно впливає на його психоемоційний стан. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ЦГЗК» моральну шкоду у розмірі 400 000 грн. 
Ухвалою суду від 19.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 21.01.2026.
29.12.2025 представник відповідача ПрАТ «ЦГЗК» подав відзив на позовну заяву. В якому позов не визнає в повному обсязі, у відзиві вказує, що позивач також працював у ПрАТ «Суха Балка». Звертає увагу суда, що позивачем 29.10.2025 зареєстровано ФОП ОСОБА_2 із кведом 56.10, що спростовує посилання про неможливість матеріально забезпечити себе та родину, через проф.захворювання. 
22.01.2026 справу було знято з розгляду на 24.02.2026.
24.02.2026 справу було знято з розгляду на 24.03.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. 
Представник відповідача в судовому засіданні в задоволені позову просив відмовити, посилаючись на відзив. 
У судовому засіданні 24.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та повідомив присутніх, що проголошення повного судового рішення відбудеться у судовому засіданні 25.03.2026 о 09:30 годині.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що ОСОБА_1 у період з 14.04.2005р. по 27.02.2024р. на посадіпрохідника шахти «Орджонікідзе» ВАТ, ПАТ, ПрАТ "ЦГЗК» правонаступником якої є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», 27.02.2024 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 9-10).
Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли професійні захворювання : - Радикулопатія поперечно-крижова L5-S1 з більш вираженими статико динамічними порушеннями хребта на тлі екструзії диска L4-L5, протрузій дисків L4-L5, L5-S1, стійким та вираженим больовим і м`язово-тонічними синдромами, часто рецидивуючим перебігом, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу в поєднанні з періартрозом. колінних суглобів R 1 ст. (ПФ другого ступеня). M54.1 Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації другої стадії з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії, частими акроангіоспазмами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів R І ст. (ПФ першого ступеня), деф. артрозом дрібних тканин кісток та трофічними порушеннями на кістках. Т75.2 Сидеросілікоз першої стадії (t/q, 1/1, hi, tb). Легенева недостатність першого ступеня. J62.8 (найменування основного діагнозу та його код згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я (МКХ-10), що також встановлено Актом від 18.09.2025 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, медичним висновком, випискою - епікризом (а.с. 14-15,16-18, 21-52).
Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.09.2025 року, професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло через роботу на протязі 16 років 07 місяців в умовах впливу шкідливих факторів. Згідно із санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці працівника при підозрі у нього захворювання професійного захворювання (отруєння) від 25.11.2021 № 1162/4.6-11, підготовленим Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, та доповненням до інформаційної довідки від 30.05.2025 № ПС/3.1/10464-25, підготовленого Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, та відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та факторів небезпеки виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248, умовами прохідника підземної нарізної дільниці № 5 шахти. імені Колачевського ПРАТ «ЦГЗК» ОСОБА_1 від якихось: за вмістом пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі»; по рівню шуму - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі»; за рівнем вібрації місцевої - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»; по важкості праці - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі»; за напруженістю праці - до 3 класу 1 ступеня «Шкідливі». Загальна оцінка - до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі» (а.с.11-13).
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, 11.11.2025р. у зв`язку із отриманням хронічних професійних захворювань ОСОБА_1 первинно пройшов огляд експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи де йому було встановлено III групу інвалідності безстроково, встановлено 60 % втрати працездатності безстроково (в тому числі 30 % - радикулопатія, 20 % - вібраційна хвороба, 10 % сидеросилікоз, акт П-4 від 18.09.2025 р.) безстроково. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, переохолодження (а.с.19-20). 
Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Оцінка суду.
Судом встановлено, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.
Згідно статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до статті 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Згідно частин 1, 3 статті 13 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
У відповідності зі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання виражається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійного захворювання.
Суд вважає доведеним факт спричинення позивачу моральної шкоди у зв`язку з втратою останнім працездатності, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. Окрім того, наявний причинний зв`язок між виникненням професійних захворювань у ОСОБА_1 та діями відповідача.
Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача під час його роботи на підприємстві відповідача та ПрАТ «Суха Балка», що підтверджується копією Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 18.09.2025 року.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди.
У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.
Так, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.
Отриманим професійним захворюванням позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки він постійно відчуває стійкий біль та інші негативні наслідки.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає що матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення позивачу моральної шкоди в результаті ушкодження здоров`я. Тому суд відкидає посилання представника відповідача на те, що позивачем не було доведено завдання йому моральних страждань через спричинене йому професійне захворювання. Та наявність буцім-то зареєстровано ФОП ОСОБА_2 із кведом 56.10, оскільки навіть у разі наявності державної реєстрації фізичної особи-підприємця така обставина сама по собі не свідчить про відсутність у позивача моральних страждань, завданих ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. Реєстрація особи як фізичної особи-підприємця не є безумовним підтвердженням фактичного здійснення господарської діяльності, отримання доходу або відсутності негативних наслідків для стану здоров`я та якості життя особи. Крім того, такі доводи відповідача не спростовують встановленого факту професійного захворювання та пов`язаних із ним фізичних і душевних страждань позивача, які підтверджуються матеріалами справи. З огляду на викладене, зазначені посилання відповідача суд оцінює як припущення, що не мають належного доказового значення для вирішення спору.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, де виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності у розмірі 60 %, періоду роботи на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 375 000 грн. без урахування утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).
Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.
Згідно положення, закріпленого в п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 3750 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір».
На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 375 000 гривень без урахування утримання з такої суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 3750 гривень на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 25.03.2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 - ІН НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», код ЄДРПОУ 00190977, місцезнаходження за адресою: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг.

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ