Справа №461/680/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року          м.Львів

Галицький районний суд міста Львова
в складі: головуючого судді Мисько Х.М.
за участю: секретаря судового засідання Козак Ю.Р.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом адвоката Коцай Ганни Любомирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці державної митної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби, в якому просить: скасувати постанову про порушення митних правил №1066/UA20900/2025 від 08.01.2026 року.
Свої вимоги мотивує тим, що 19 серпня 2025 року Львівської митницею, в особі заступника начальника Львівської митниці Хомутянського В.В., було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1066/UA209000/2025, згідно якої громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30% вартості товарів на суму 52088,63 грн та стягнуто 601,21 грн - витрат за зберігання товару на складі митниці, постановлено повернути вилучений тимчасово товар. Як вбачається з даного протоколу, 17.07.2025 року близько 16 години 49 хвилин ОСОБА_1 на автомобілі марки Mercedes Benz PH CE4242CP прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП «Шегині» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контроля смугу спрощеного митного контролю – «зелений коридор», чим свої діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. 
В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковану норму поміщення через митний кордон України. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме фризер для приготування м`якого морозива вживаний TM TAYLOR з маркуванням PART NUMBER C70858FWCX модель C708-58 – вагою 170 кг.  25.07.2025 року складено висновок Львівського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №1420003400-0609, згідно якого вартість виявлених товарів становить 173628,77 грн. 
При складанні протоколу, ОСОБА_1 пояснював працівникам Львівської митниці, що вказаний товар ним було придбано у Німеччині у місті Мюнхен в приватної особи, як не працюючий, за ціною 150 євро, та було показано переписку у телефоні щодо резервації товару та його придбання через сайт www.kleinanzeigen.de. З невідомих позивачу причин митним органом вказане заперечення не було взято до уваги. Зазначає, що фактично експертом митного органу було проведено маркетингове дослідження та порівняльний аналіз ціни на території України у Інтернет магазинах, у той час як згідно пояснень ОСОБА_1 , зазначений товар ним було придбано у Німеччині. Окрім того, митним органом не перевірявся стан вилученого товару – працездатний чи ні, в той час як продавець зазначив, що вилучений фрезер для морозива не працює. Вважає, що вартість переміщуваного через митний кордон товару ОСОБА_1 становить 150 євро, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ станом на 17.07.2025 складає 7277,96 грн. 
09.09.2025 року зазначену постанову було оскаржено до Галицького районного суду. 31.10.2025 Галицьким районним судом м. Львова прийнято рiшення по справі № 461/7430/25, згідно якого позов задоволено частково, постанову Львiвської митницi вiд 19.08.2025 у справi про порушення митних правил №1066/UA209000/2025 скасовано, а справу повернуто Львiвськiй митницi на новий розгляд. Не погоджуючись iз рiшенням Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 р. у справi №461/7430/25, Львiвською митницею 06.11.2025 року було подано апеляцiйну скаргу до Восьмого апеляцiйного адмiнiстративного суду. У зв`язку з несплатою судового збору 23.12.2025 року ухвалою Восьмого апеляцiйного адмiнiстративного суду у задоволеннi заяви Львiвської митницi про продовження строку для усунення недолiкiв апеляцiйної скарги - вiдмовлено, а апеляцiйну скаргу Львiвської митницi на рiшення Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 у справi №461/7430/25 повернуто скаржнику. Вказує, що у період апеляційного оскарження Львівською митницею рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025, адвокат Коцай Г.Л. звернулась до митниці з клопотанням від 06.11.2025 про призначення судової товарознавчої експертизи у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 (вх. митниці від 06.11.2025 № 38594/14-20). Листом Львівської митниці від 11.11.2025 № 7.4-5/20-04/14/28229 повідомлено адвоката Коцай Г.Л., що станом на час надходження до митниці її клопотання у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 (461/7430/25) митницею подано апеляційну скаргу у зв`язку з чим задоволення такого клопотання неможливо. Постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянського В.В. від 08 січня 2026 року у справі про порушення митних правил №1066/UA209000/2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч.2 ст.471 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30% вартості товарів на суму 52088,63 грн. та 3387,68 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та постановлено повернути вилучений тимчасово товар. Зазначає, що митний орган при притягненні до відповідальності ОСОБА_1 керувався висновком Львівського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №1420003400-0609 від 25 липня 2025року, згідно з яким вартість вилученого Фризер для приготування м`якого морозива вживаний TM TAYLOR з маркуванням PART NUMBER C70858FWCX модель С708-58 було оцінено на суму 173628,77 грн. , що суперечить висновкам суду викладеним у рішенні Галицького районного суду м.Львова від 31.10.2025 року по справі №461/7430/25, не призначивши нової експертизи та без усунення зауважень суду викладених у постанові суду від 31.10.2025 року. Зважаючи на те, що прийнята постанова у справі про порушення митних правил є необґрунтованою, винесеною з порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил такими, що не відповідають дійсності, просить адміністративний позов задовольнити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
26.01.2026 року представником відповідача Львівської митниці Державної митної служби України скеровано відзив на адміністративний позов. 
Відзив вмотивований тим 17 липня 2025 року близько 16 години 49 хвилин гр. України ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП „Шегині” Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю – «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: 1. Фризер для приготування м`якого морозива вживаний ТМ «TAYLOR» з маркуванням PART NUMBER C70858FWCX, модель C708-58 – вагою 170 кг., чим заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинив дії, щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій статті 471 Митного кодексу України), що переміщуються через митний кордон України громадянами. Товари, що не перевищували неоподатковувану норму для громадян були пропущені на митну територію України. Вбачаючи в діях особи наявність складу порушення митних правил, стосовно нього складено протокол про порушення митних правил від 17.07.2025 № 1066/UA209000/2025, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України. Фризер для приготування м`якого морозива вживаний ТМ «TAYLOR» з маркуванням PART NUMBER C70858FWCX, модель C708-58 – вагою 170 кг., був тимчасово вилучений протоколом про порушення митних правил та передані на склад
Львівської митниці. Згідно висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень
Держмитслужби № 1420003400-0609 від 25.07.2025 вартість тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 від 17.07.2025 становить 173 628,77 грн. 19.08.2025 Львівською митницею винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 якою гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів на суму 52 088,63 грн. Також постановлено, що товар тимчасово вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 від 17.07.2025 року, - повернуто ОСОБА_1 та стягнути з такого користь Львівської митниці 601,21 гривень витрат за зберігання товару на складі митниці. 09.09.2025 адвокатом Коцай Г.Л., що діє в інтересах гр. ОСОБА_1 до Галицького районного суду м. Львова подано адміністративний позов про зміну п.2 постанови Львівської митниці від 19.08.2025 № 1066/UA209000/2025. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 року позов задоволено частково, постанову Львівської митниці від 19.08.2025 у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 скасовано, а справу повернуто Львівській митниці на новий розгляд. 06.11.2025 року Львівською митницею подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 09.12.2025 ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Львівської митниці залишено без руху у зв`язку із несплатою митницею судового збору за подання апеляційної скарги. Однак, відповідно до службової записки управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 22.12.2025 № 22/22-01/55237 судовий збір за подання апеляційної скарги у вказаній справі не міг бути сплачений у визначений Восьмим апеляційним адміністративним судом строк у зв`язку із здійсненням безспірного списання коштів з Львівської митниці. У зв`язку із зазначеним, 19.12.2025 до Восьмого апеляційного адміністративного суду Львівською митницею подано заяву про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору. 23.12.2025 ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду у задоволенні заяви Львівської митниці про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги – відмовлено, а апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 у справі № 461/7430/25
повернуто скаржнику. Зазначає, що у період апеляційного оскарження Львівською митницею рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025, адвокат Коцай Г.Л. звернулась до митниці з клопотанням від 06.11.2025 року про призначення судової товарознавчої експертизи у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 (вх. митниці від 06.11.2025 №38594/14-20). Листом Львівської митниці від 11.11.2025 року № 7.4-5/20-04/14/28229 повідомлено адвоката Коцай Г.Л., що станом на час надходження до митниці її клопотання у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 (461/7430/25) митницею подано апеляційну скаргу, у зв`язку з чим задоволення такого клопотання неможливо. Згідно висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № 1420003400-0609 від 25.07.2025 вартість тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 від 17.07.2025 становить 173 628,77 грн. Як вбачається з висновку експерта СЛЕД Держмитслужби №1420003400-0609 від 25.07.2025 року, такий складений експертом Панчишин З., яка володіє достатніми повноваженнями для проведення товарознавчих експертиз, експертизу проведено уповноваженим органом, висновок експерта відповідає вимогам закону, відтак такий є належним і допустимим доказом у справі. Разом з тим, Львівською митницею, як зазначено вище, вже була призначена та проведена експертиза щодо визначення вартості тимчасово вилучених товарів у справі про порушення митних правил №1066/UA209000/2025 та висновок у такій, виконаний Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 1420003400-0609 від 25.07.2025 є належним та допустимим доказом у справі. Враховуючи викладене, у Львівської митниці відсутні підстави для призначення додаткової товарознавчої експертизи щодо визначення вартості, тимчасово вилучених у даній справі товарів. Крім того, Львівська митниця не вважає долучені до матеріалів справи копії документів належними та допустимими доказами у справі, оскільки такі не є доказом оплати за товар, а опис товару у них не дає можливості ідентифікувати чи дійсно такі стосуються тимчасово вилученого по справі товару. Враховуючи викладене, вказані копії документів не можуть вважатись належними та допустимими доказами по справі. Також, у оскаржуваній постанові, на думку митниці, належно розглянуто клопотання представника Позивача щодо призначення митницею додаткової експертизи та вмотивовано відмовлено в задоволенні такого. Відтак вважає постанову про порушення митних правил №1066/UA20900/2025 від 08.01.2026 року такою, що відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку із чим, просить позов залишити без задоволення.
Після відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позивач та представник позивача з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.
Представник відповідача з клопотаннями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням (викликом) сторін, - до суду не звертався.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
На підставі ч.4 ст. 229 КАС України,  у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина 1 статті 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлено, що згідно із протоколом про порушення митних правил №1066/UA20900/2, 17 липня 2025 року близько 16 години 49 хвилин, гр. України ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП „Шегині” Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю – «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.
В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: фризер для приготування м`якого морозива вживаний ТМ «TAYLOR» з маркуванням PART NUMBER C70858FWCX, модель C708-58 – вагою 170 кг., чим заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. 
Фризер для приготування м`якого морозива вживаний ТМ «TAYLOR» з маркуванням PART NUMBER C70858FWCX, модель C708-58 – вагою 170 кг., був тимчасово вилучений протоколом про порушення митних правил та передані на склад Львівської митниці.
Згідно із висновком спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № 1420003400-0609 від 25.07.2025 року вартість тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 від 17.07.2025 року становить 173 628,77 грн.
Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 вчинив дії, щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій статті 471 Митного кодексу України), що переміщуються через митний кордон України громадянами.
Постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянського В.В. у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 від 19.08.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів на суму 52 088,63 грн. Також постановлено, що товар тимчасово вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 від 17.07.2025 року, - повернути ОСОБА_1 та стягнути з такого користь Львівської митниці 601,21 гривень витрат за зберігання товару на складі митниці.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 року позов адвоката Коцай Г.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Львівської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволено частково, постанову Львівської митниці від 19.08.2025 року у справі про порушення митних правил №1066/UA209000/2025 скасовано, а справу повернуто Львівській митниці на новий розгляд.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у задоволенні заяви Львівської митниці про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги – відмовлено, а апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 у справі № 461/7430/25 повернуто скаржнику.
06.11.2025 року адвокат Коцай Г.Л. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до митниці з клопотанням про призначення судової товарознавчої експертизи у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025.
Листом Львівської митниці від 11.11.2025 № 7.4-5/20-04/14/28229 повідомлено адвоката Коцай Г.Л., що станом на час надходження до митниці її клопотання у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 (461/7430/25) митницею подано апеляційну скаргу, у зв`язку з чим задоволення такого клопотання неможливо.
Постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянського В.В. від 08 січня 2026 року у справі про порушення митних правил №1066/UA209000/2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч.2 ст.471 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30% вартості товарів на суму 52088,63 грн. та 3387,68 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та постановлено повернути вилучений тимчасово товар.
З оскаржуваної постанови вбачається, що, розглянувши зазначене клопотання адвоката Коцай Г.Л. від 06.11.2025 року про призначення експертизи, митний орган прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення такого, оскільки повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ. На підставі ст. ст. 515 - 516 МК України, з метою визначення вартості незадекларованих товарів, Львівською митницею у справі була призначена товарознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень. Згідно із висновком спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № 1420003400-0609 від 25.07.2025 року, вартість тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025 від 17.07.2025 становить 173 628,77 грн. Як вбачається з висновку експерта СЛЕД Держмитслужби №1420003400-0609 від 25.07.2025, такий складений експертом Панчишин З. яка володіє достатніми повноваженнями для проведення товарознавчих експертиз, експертизу проведено уповноваженим органом, висновок експерта відповідає вимогам закону, відтак такий є належним і допустимим доказом у справі.
Крім того, митним органом не взято до уваги документи про вартість тимчасово вилученого товару, долучені ОСОБА_1 , оскільки 17.07.2025 року при перетині митного кордону України та під час складення протоколу про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025, останнім не було надано митному органу будь-яких документів, які б підтверджували вартість виявлених у нього не задекларованих товарів. Крім цього, Львівська митниця не вважає вказані копії документів належним та допустимим доказом у справі, оскільки такі не є доказом оплати за товар, а опис товару у них не дає можливості ідентифікувати чи дійсно такі стосуються тимчасово вилученого по справі товару.
Відповідно до ст.5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі ж норми містяться і в ст. 280 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП (як і передбачено ст. 495 МК України), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу (далі - МК України), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Частиною 2 статті 471 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в не заявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.
Разом з цим, санкція ч. 2 ст.471 МКУкраїни передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, відтак, розмір штрафу покладається в основу рішення суб`єкта владних повноважень, постанова носить обов`язків характер, підлягає безумовному виконанню, є виконавчим документом та відповідно від встановлення митної вартості переміщуваних речей залежить розмір міри відповідальності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також розмір розмитнення товару.
Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, відповідач, визначаючи розмір стягнення, виходив із вартості товарів визначених висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 25.07.2023 № 1420003400-0609, згідно якого було встановлено ринкову вартість товару у сумі 173628,77 грн. Отже, розмір штрафу визначено виходячи із частки 30 відсотків від 173628,77 грн.
Оцінюючи доводи учасників процесу щодо вартості товарів визначеної митним органом, а також наявності чи відсутності у діях позивача складу інкримінованого правопорушення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Частиною 4 ст. 366 МК України визначено, що громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою;
Нормами ч.5 ст.366 МК України визначено, що початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Відповідно до норм ч.6 ст. 366 МК України, громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 374 МК України визначено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Нормами ч. 4 ст.374 МК України встановлено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).
Таким чином, з наданих суду доказів, у тому числі матеріалів справи про порушення митних правил, які долучені до відзиву та досліджені судом, встановлено, що гр. ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»). Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 2 ст. 471 МК України.
В основу визначення розміру штрафних санкцій відповідачем покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №1420003400-0609 від 25.07.2025 року, відповідно до якого загальна вартість вилучених предметів в справі про порушення митних правил № 1066/UA209000/2025, становить 173 628,77 грн.
Відповідно до частини другої статті 357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Статтею 515 Митного кодексу України регламентовано право особи, щодо якої порушено справу про порушення митних правил, на проведення за її рахунок незалежної експертизи. Водночас, нормами вказаної статті передбачено вчинення процесуальної дії щодо призначення експертизи виключно посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.
Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза – це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до п. 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) – далі за текстом Інструкція, основними видами (підвидами) експертизи є в тому числі 1.2.4. товарознавча експертиза: машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; автотоварознавча; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.
Згідно з Розділом ІV Науково – методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) – далі за текстом Рекомендації, встановлено, що основним завданням товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил.
Відповідно до змісту наведеного висновку експерта, при визначенні вартості об`єктів експертизи враховано наявне маркування на товарі, а також цінову інформацію щодо пропозицій продажу ідентичного товару, наявну у мережі Інтернет. Отже, було встановлено загальну вартість ввезеного товару у розмірі 173628,77 грн.
Як вбачається зі списку використаних джерел цінової інформації, зазначеної у висновку №1420003400-0609 від 25.07.2025, митним органом досліджувалась інформація з таких ресурсів: olx.ua, zakupka.com, prom.ua/, тобто ресурсів які здійснюють продаж на території України.
Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі ст.368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
Відповідно до змісту наведеного висновку експерта, при визначенні вартості об`єктів експертизи враховано наявне маркування на товарі, а також цінову інформацію щодо пропозицій продажу ідентичного товару, наявну у мережі Інтернет. Отже, була встановлена загальна вартість ввезеного товару у розмірі 173 628,77 грн.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Наведене твердження відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі № 337/3389/16-а.
Оскаржувана постанова безпосередньо стосується Позивача та покладає на нього обов`язок сплатити штраф, а відтак має безпосереднє відношення до реалізації його прав та інтересів.
Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.
Так, вартість вилученого товару мала значення як для кваліфікації дій ОСОБА_1 , так і для визначення розміру адміністративного стягнення, у випадку доведеності наявності складу правопорушення.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 року позов адвоката Коцай Г.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Львівської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволено частково, постанову Львівської митниці від 19.08.2025 року у справі про порушення митних правил №1066/UA209000/2025 скасовано, а справу повернуто Львівській митниці на новий розгляд.
З мотивувальної частини рішення встановлено, що суд погодився з доводами позивача про необ`єктивність висновку №1420003400-0609 від 25.07.2025, які не були належним чином спростовані у ході розгляду справи відповідачем, з огляду на те, що ціни на зазначених сайтах наведено уже з урахуванням податків сплачених імпортерами при ввезенні товарів на митну територію України (у т. ч. мито та ПДВ -20%). Фактично експертом митного органу було проведено маркетингове дослідження та порівняльний аналіз ціни на території України у Інтернет магазинах, у той час як, згідно з поясненнями ОСОБА_1 , зазначений товар він придбав у Німеччині та зазначений товар є не працюючим. Більше того, очевидним є те, що експерту з матеріалів справи було відомо, що товар ввозився на територію України. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що оскаржувану постанову доцільно скасувати та скерувати справу на новий розгляд, під час якого слід встановити належну вартість вилученого предмету ПМП з урахуванням встановлених відомостей.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у задоволенні заяви Львівської митниці про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги – відмовлено, а апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 у справі № 461/7430/25 повернуто скаржнику.
Рішення набрало законної сили 12.01.2026 року.
Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Разом з тим, в основу оскаржуваної постанови від 08.01.2026 року, митним органом повторно покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №1420003400-0609 від 25.07.2025 року, згідно якого вартість вилученого Фризер для приготування м`якого морозива вживаний TM TAYLOR, з маркуванням PART NUMBER C70858FWCX модель С708-58 було оцінено на суму 173628,77 грн., однак не взято до уваги мотиви, викладені у рішенні Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2025 року, щодо необ`єктивності вказаного висновку та необхідності визначення належної вартості товару, з врахуванням доводів наведених та фактичних обставин справи встановлених судом.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин, суд дослідивши представлені наявні докази, вважає, що притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил відбулося без повного та належного з`ясування всіх обставин справи і встановлення його вини, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити, що повністю узгоджується з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України
У відповідності до вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). 
Крім того, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 665,60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст.9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов адвоката адвоката Коцай Ганни Любомирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці державної митної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил – задоволити.
Постанову заступника начальника Львівської митниці Хомутянського Віталія Володимировича у справі про порушення митних правил №1066/UA20900/2025 від 08.01.2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 471 МК України та накладенео адміністративне стягнення у вигляді 30 відстоків вартості цих товарів на суму 52 088,63 грн. 63 коп. – скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 471 МК України, відносно  ОСОБА_1 - закрити. 
Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 03.03.2026 року.

Позивач:
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач:
Львівська митниця державної митної служби (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ:43971343).

Суддя         Мисько Х.М.