Справа № 535/113/26
Провадження № 2/535/227/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого – судді Шолудько А.В., з участю секретаря судового засідання Коросташової К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №535/113/26 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
ВСТАНОВИВ: 
06.02.2026 ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Сідько Світлану Іванівну, яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВІ №1371536 від 06.02.2026, через систему «Електронний суд» подала до суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.09.2019 між нею та ОСОБА_2 , обґрунтовуючи позов припиненням сімейних відносин сторін, у зв`язку з чим позивачка не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім`ю. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спір про поділ спільного майна подружжя, визначення місця проживання та утримання неповнолітніх дітей сторін, на момент подання позову відсутній.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 12.02.2026 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.28).
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.33-35).
Представник позивача 03.03.2026 подала до суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі без надання строку на примирення (а.с.36-37).
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не подав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів.
З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.
03.09.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали між собою шлюб, зареєстрований Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).
Сторони мають неповнолітніх дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується виданими повторно свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с. 11-14).
Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та щодо визначення місця проживання й утримання неповнолітніх дітей сторони не мають.
Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підтримують подружніх відносин, позивачка не бажає примиритися з відповідачем і зберегти сім`ю, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам.
Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивачки необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064,96 грн.
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, представник позивача додала угоду про надання правової допомоги від 03.02.2026 (а.с.18); копію ордера серії ВІ №1371536 від 06.02.2026(а.с.18); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом з розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу від 06.02.2026 (а.с.15); акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 06.02.2026 на загальну суму 5000,00 грн (а.с.17); довідку про сплату гонорару адвокату від 06.02.2026 на загальну суму 5000,00 грн (а.с.16).
При цьому суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 29.10.2020 (справа № 686/5064/20).
Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд бере до уваги нескладність самої справи, оскільки вона не є великою за фабулою та предметом доказування; підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль; враховує, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, а також тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
З урахуванням вищенаведеного, положень ст. 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності, справедливості, реальності наданих адвокатом послуг та враховуючи нескладність справи, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, її розгляд в суді без участі представника позивача, суд приходить до висновку, що зазначені представником позивача витрати на правничу допомогу не відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг та розумності їхнього розміру, не є необхідними і виправданими витратами позивача та не є справедливим по відношенню до іншої сторони.
Таким чином, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і неспростований відповідачем факт надання позивачу правничої допомоги, керуючись принципами пропорційності, обґрунтованості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, – задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 03.09.2019 у Котелевському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №59, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянкою України, – розірвати.
Прізвище позивачки  ОСОБА_1 , під час внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, не змінюється.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири грн 96 коп.).
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі грн 00 коп.). 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач –  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Повне рішення складено 03.03.2026.

Суддя А.В. Шолудько