ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" лютого 2026 р. Справа № 924/1196/25 

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., з участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 305
за позовом фізичної особи-підприємця Сидорчука Юрія Васильовича, м. Хмельницький
до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ранковий-2», м. Хмельницький
про стягнення 558334,88 грн заборгованості, 5583,34 грн пені, 6700,01 грн інфляційних втрат,

Представники сторін:
позивача: Карєпова Г.А. - представник згідно з ордером;
відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 17.02.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.01.2026 закрито підготовче засідання у справі № 924/1196/25 та призначено справу до судового розгляду по суті.
Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Фізична особа-підприємець Сидорчук Юрій Васильович звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ранковий-2» 558334,88 грн заборгованості на підставі договору підряду від 26.12.2023 № 26/12. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань зі сплати вартості виконаних позивачем робіт (малярні, штукатурні роботи на об`єкті будівництва замовника, а саме на 3-й секції багатоповерхового житлового будинку по вул. Соборна в м. Хмельницькому), що підтверджується підписаними сторонами актом приймання виконаних будівельних робіт, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 30.06.2025. Крім того, на суму основного боргу позивач нарахував відповідно до п. 8.4. договору пеню у розмірі 5583,34 грн та відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 6700,01 грн за період з 01.07.2025 по 01.10.2025.
Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання відзиву не повідомив.
Ухвали суду від 10.12.2025, від 16.12.2025, від 20.01.2025 були отримані відповідачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку процесуального документа в електронному вигляді в електронний кабінет відповідача.
Згідно зі ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.
Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. З наведеного, відповідач є такий, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.
Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.
Ураховуючи викладене вище, відсутність клопотання сторін про відкладення розгляду справи, належного повідомлення відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.
Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.10.2018 фізична особа-підприємець Сидорчук Ю.В. проживає за адресою: Хмельницька область, Ізяславський район, с. Щурівці; основний вид економічної діяльності: Будівництво житлових і нежитлових будівель.
26.12.2023 між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Ранковий-2» (Замовник) та фізичною особою-підприємцем Сидорчуком Юрієм Васильовичем (Підрядник) укладено договір підряду № 26/12, відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати внутрішні роботи на об`єктах будівництва по вулиці Соборна м. Хмельницького із матеріалів Замовника.
Відповідно до п. 1.2. договору Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт Підрядника.
Згідно з п. 2.1. договору загальна ціна договору визначається на основі фактично виконаних об`ємів на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3), погоджених сторонами.
У пп. 2.2.-2.10 договору сторонами було погоджено види будівельних робіт, а саме: штукатурка стін цементно-вапняним розчином; гуртування стін кварцовою ґрунтовкою; армування стін по бетону металевою сіткою; монтажні роботи гіпсокартону; підготовка стін та стелі до фарбування; фарбування стін та стелі; оздоблення стін декоративними штукатурками; стяжка підлоги машинним способом; облицювання керамічною плиткою стін та підлоги.
Як передбачено п. 3.3.1. договору, Підрядник має право отримувати оплату за виконані обсяги робіт у розмірах та в терміни, передбачені цим договором.
Пунктом 3.4.4. договору передбачено, що Замовник зобов`язується прийняти результати робіт за цим договором у порядку, передбаченому законодавством України (примірні форми КБ-2в, КБ-3).
Замовник зобов`язується сплатити вартість виконаних Підрядником робіт за цим договором у порядку та в обсягах, передбачених цим договором (п. 3.4.5. договору).
Відповідно до п. 4.1. договору оплата виконаних робіт здійснюється Замовником згідно фактично виконаних об`ємів на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3), погоджених сторонами та які мають бути надані Замовнику не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Протягом п`яти банківських днів після підписання актів Замовником, Підряднику перераховуються кошти за виконані роботи.
Згідно з п. 6.1. договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3) протягом трьох робочих днів з моменту повідомлення Замовника про готовність предмету договору до здачі приймання.
Як передбачено п. 6.3. договору, після виконання всього об`єму робіт Підрядник зобов`язаний передати Замовнику всю необхідну документацію, що стосується робіт, виконаних Підрядником. Вся документація має бути завізована при прийняті робіт Інженером з технічного Замовника нагляду, в двох примірниках для кожної із сторін.
Пунктом 8.4. договору погоджено, що за невчасну оплату виконаних Підрядником та прийнятих Замовником робіт, Замовник сплачує пеню в розмірі 1 відсотка від суми, що підлягає сплаті за весь період прострочки.
У пп. 13.1.-13.3. договору сторонами погоджено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг з моменту засвідчення його сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.
Відповідно до Акта приймання виконаних будівельних робіт за 05.06.2025 (форма № КБ-2в), підписаного сторонами, загальна вартість виконаних робіт згідно з договором від 26.12.2023 по об`єкту будівництва (малярні та штукатурні роботи ІІІ-ї секції) становить 558334,88 грн.
Як убачається з довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), підписаної сторонами 30.06.2025, загальна вартість виконаних робіт згідно з договором від 26.12.2023 по об`єкту будівництва (малярні та штукатурні роботи ІІІ-ї секції) становить 558334,88 грн.
Фізична особа-підприємець Сидорчук Ю.В. звернувся до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ранковий-2» із претензією від 14.11.2025 № 1, у якій просив кооператив сплатити основну суму боргу у розмірі 558334,88 грн відповідно до договору підряду від 26.12.2023 № 26/12, акта приймання виконаних будівельних робіт за 05.06.2025, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 30.06.2025.
Вказана вище претензія була надіслана відповідачу 14.11.2025, про що свідчить опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 14.11.2025 та поштова накладна від 14.11.2025 № 2900506228830.
Згідно з витягом перевірки статусу відстеження від 01.12.2025 (№ 2900506228830) претензія позивача від 14.11.2025 № 1 повернулася відправнику 29.11.2025 у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
Крім того, в матеріалах справи міститься копія підсумкової відомості ресурсів по об`єкту: малярні та штукатурні роботи ІІІ-ї секції (витрати – по факту).
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до норм статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правовідносинам, що виникли між сторонами в процесі укладення і виконання договору від 26.12.2023 № 26/12 притаманні ознаки, що характеризують відносини, які виникають з договорів будівельного підряду (§3 Глава 61 ЦК України).
Так, відповідно до пп. 1.1., 1.2. вказаного вище договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати внутрішні роботи на об`єктах будівництва по вулиці Соборна м. Хмельницького із матеріалів Замовника, при цьому Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт Підрядника.
Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).
Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як установлено судом, у пункті 4.1. договору підряду сторонами погоджено, що оплата виконаних робіт здійснюється Замовником згідно фактично виконаних об`ємів на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3), погоджених сторонами та які мають бути надані Замовнику не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Протягом п`яти банківських днів після підписання актів Замовником, Підряднику перераховуються кошти за виконані роботи.
Стосовно вказаного вище пункту договору в частині перерахування Замовником Підряднику коштів за виконані роботи саме протягом 5 банківських днів суд вважає за необхідне врахувати позицію Північно-західного апеляційного господарського суду, викладену у постанові від 19 лютого 2025 року у справі № 924/926/24, відповідно до якої в контексті розуміння поняття "банківський день" суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до постанови Національного банку України від 03.03.2022 № 16 "Про затвердження інструкції про виконання міжбанківських платіжних операцій в України в національній валюті", яка набрала чинності з 01.04.2023, в Україні більше не існує поняття "банківський день". Система переказів функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022, що означає здійснювати міжбанківські платіжні операції можна в будь-який час, не чекаючи ранку чи закінчення вихідних. Раніше версія системи електронних платежів дозволяла надсилати банківські платежі виключно в межах банківського дня. Водночас за повідомленням Національного Банку України тепер система працює в режимі 24/7, що передбачає цілодобове виконання міжбанківських платіжних операцій без призупинення роботи системи та миттєвий перехід від поточного до наступного календарного дня.
Водночас, господарський суд відзначає, що договір підряду № 26/12 укладений сторонами після скасування Національним банком України поняття "банківський день" (26.12.2023), тому обрахунок банківського дня потрібно здійснювати аналогічно до обрахунку календарних днів.
Таким чином, ураховуючи умови п. 4.1. договору, відповідач зобов`язувався перерахувати позивачу кошти за виконані ним роботи у період з 01.07.2025 по 05.07.2025, відповідно прострочення виконання зобов`язання зі сплати коштів у відповідача виникло 06.07.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Приписами ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом установлено, що на підставі укладеного договору від 26.12.2023 № 26/12 позивачем виконано роботи на об`єкті будівництва замовника, а саме малярні та штукатурні роботи на 3-й секції багатоповерхового житлового будинку по вул. Соборна в м. Хмельницькому на загальну суму 558334,88 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), підписаною сторонами 30.06.2025.
Вказані вище роботи відповідач прийняв, будь-яких письмових заперечень чи обґрунтованих зауважень до позивача по вказаним роботам відповідач не заявляв (в т.ч. у порядку п. 6.2. договору підряду).
Як установлено судом, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повної оплати вартості виконаних позивачем робіт. Доказів протилежного матеріали справи не місять.
Отже, з огляду на викладене вище, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості - вартості виконаних будівельних робіт у сумі 558334,88 грн згідно з договором від 26.12.2023 № 26/12.
Крім того, як слідує із позовних вимог, на суму основного боргу позивач нарахував відповідно до п. 8.4. договору пеню у розмірі 5583,34 грн та відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 6700,01 грн за період з 01.07.2025 по 01.10.2025.
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу України за своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Як визначено у ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно з п. 8.4. договору сторонами погоджено, що за невчасну оплату виконаних Підрядником та прийнятих Замовником робіт, Замовник сплачує пеню в розмірі 1 відсотка від суми, що підлягає сплаті за весь період прострочки.
Судом зауважується, що за чинним законодавством, пеня стягується за кожний день прострочення боржника за грошовим зобов`язанням. Тобто, на відміну від штрафу, який стягується одноразово, пеня - це безперервно наростаюча сума за кожний день прострочення протягом визначеного часу.
Із наведеного, враховуючи, що сторонами у п. 8.4. договору погоджено нарахування саме пені, а не штрафу, суд провів відповідні розрахунки суми пені, а саме:
1) 558334,88 грн * 1 % від суми, що підлягає сплаті за весь період прострочки * 118 днів (з 06.07.2025 по 31.10.2025) = 658835,16 грн;
2) згідно з обрахунком, проведеним у системі "Законодавство" із врахуванням подвійної облікової ставки НБУ, сума пені складає 55955,86 грн: за період з 06.07.2025 по 31.10.2025 на суму боргу 558334,88 грн.
У спірному випадку суд мав би застосувати 2-й розрахунок пені, оскільки в силу закону розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, однак ураховуючи те, що позивачем нараховано пеню у розмірі 5583,34 грн, що є меншою за визначену судом, зважаючи, що визначення розміру позовних вимог є правом саме позивача, а також те, що суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, то відповідно суд визначає розмір пені за розрахунком позивача в сумі 5583,34 грн.
Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).
При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").
Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19).
Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.
У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі № 905/21/19).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Судом здійснено перерахунок інфляційних втрат у системі "Законодавство" за період липень-жовтень 2025 року (згідно з розрахунком позивача) на суму боргу 558334,88 грн, відповідно до якого вважає правомірною до стягнення з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 4457,15 грн. У задоволенні 2242,86 грн інфляційних втрат суд відмовляє з підстав необґрунтованості (неврахування позивачем у розрахунку дефляції у липні-серпні 2025 року).
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів та проведених розрахунків суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 558334,88 грн заборгованості, 5583,34 грн пені, 4457,15 грн інфляційних втрат. У задоволенні позову в частині стягнення 2242,86 грн інфляційних втрат суд відмовляє.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця Сидорчука Юрія Васильовича, м. Хмельницький до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ранковий-2», м. Хмельницький про стягнення 558334,88 грн заборгованості, 5583,34 грн пені, 6700,01 грн інфляційних втрат, задовольнити частково.
Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Ранковий-2» (Хмельницька область, м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 26, ідентифікаційний код 39310315) на користь фізичної особи-підприємця Сидорчука Юрія Васильовича (Хмельницька область, Ізяславський район, с. Щурівці, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 558334,88 грн (п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч триста тридцять чотири гривні 88 копійок) заборгованості, 5583,34 грн (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні 34 копійки) пені, 4457,15 грн (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 15 копійок) інфляційних втрат, 8525,63 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 63 копійки) витрат по оплаті судового збору.
Видати наказ.

У задоволенні позову в частині стягнення 2242,86 грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.02.2026.

Суддя С.В. Заверуха 

Віддрук.: 1 примір.:
1 - до справи;
Направити рішення представнику позивача та відповідачу до електронного кабінету Електронного суду.