ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року	справа № 380/23794/24	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центр ГСЦМВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Регіонального сервісного центр ГСЦМВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11; код ЄДРПОУ 45307457) з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виготовлення та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2024 для перерахунку основного розміру пенсії з урахуванням доплати за несення служби в зоні відчуження відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють в зоні відчуження»;
- зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2024 для перерахунку пенсії за прирівняною посадою поліцейського відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 «Про доплати особам, які працюють в зоні відчуження».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 04.09.1995 по 19.05.1999 проходив службу на посадах середнього та начальницького складу батальйону міліції з охорони зони радіоактивного забруднення ГУ МВС України в Київській області та на час звільнення зі служби отримував постійну щомісячну доплату за несення служби в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, що підтверджується довідкою від 08.02.2006 №70, виданою батальйоном міліції з охорони зони радіоактивного забруднення ГУ МВС України в Київській області. У зв`язку з чим, відмова відповідача у видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 для перерахунку пенсії з 01.02.2024 з урахуванням вимог Постанови № 831 є неправомірною та такою, що порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення відповідно до чинного законодавства України. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою від 27.11.2024 суддя Кисильова О.Й. прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження у справі.
Відповідач позов не визнав, 12.12.2024 за вх.№91990 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що встановлення доплати за роботу в зоні відчуження передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №813 «Про доплату особам, які працюють у зоні відчуження». Статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не перебачено підстав для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», оскільки визначальною підставою для наявності права в особи на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262, а саме зміна розмірів грошового забезпечення Урядом України. Просить у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи на підставі проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи (звільнення судді з посади) заява розподілена до провадження судді Сподарик Н.І.
Ухвалою суду від 30.01.2026 суддя Сподарик Н.І. прийняла адміністративну справу до провадження.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.
Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”. 
Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3 . 
З довідки № 70 від 08.02.2006, виданої в.о. командира батальйону міліції з охорони зони радіоактивного забруднення ГУ МВС України в Київській області, видно, що ОСОБА_1 з 04.09.1995 по 19.05.1999 проходив службу на посадах середнього та начальницького складу батальйону міліції з охорони зони радіоактивного забруднення ГУ МВС України у Київській області в зоні відчуження Чорнобильської АЕС та на день звільнення отримував постійну щомісячну доплату за несення служби у зоні відчуження, яка передбачена статтями 39, 40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом за січень 2024 року для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з урахуванням доплати за несення служби в зоні відчуження відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 “Про доплати особам, які працюють в зоні відчуження”.
Листом від 08.11.2024 №31/28/37/Ю-3527-3675-2024 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для видачі нової довідки, оскільки статтею 39 Закону України №796 не передбачено підстав для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України №2262, оскільки визначальною підставою для наявності права в особи на перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України №2262, є саме зміна розмірів грошового забезпечення Урядом України.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ключовим питанням у справі, яка розглядається є питання можливості включення в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії особам, зокрема, які проходили службу в органах внутрішніх справ, призначеної згідно із Законом України від 09.04.1992 №2262-XIІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” доплати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС.
За приписами ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При розгляді даної справи суд враховує висновки, викладені Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2024 у справі №240/1996/23.
Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Ця норма є об`єктивним продовженням задекларованого в статті 1 Конституції України статусу України як соціальної та правової держави.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Крім того, відповідно до положень пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України для забезпечення права громадян на соціальний захист необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення.
Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.
Спеціальні умови, норми і порядок пенсійного забезпечення за особливостями спеціального статусу громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначаються Законом №2262-ХІІ.
Закон №2262-ХІІ має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Суд наголошує, що спірні правовідносини стосуються відмови відповідача у видачі довідки станом на 01.01.2024 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, що на його думку має наслідком зміну розміру доплати за роботу в зоні ЧАЕС, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 “Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження” яка має бути включена у зазначену довідку.
Пунктом б частини першої статті 1-2 Закону №2262-ХІІ встановлено, що особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону.
Порядок здійснення перерахунку пенсій військовослужбовців, інших осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, у тому числі колишніх працівників міліції, врегульовано статтею 63 цього Закону та Порядком №45.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Крім того, варто також врахувати, що у Рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 №4-рп/2015 Конституційний Суд України вказав, що додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України, а встановлений у положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним.
Відповідно до абзаців першого - шостого пункту 5 Порядку № 45, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:
посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;
надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання “заслужений” чи “народний”, службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;
щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;
інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;
щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах “С”, у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром “Байконур”, якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення зі служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 року для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.
Абзацом сьомим пункту 5 Порядку №45 установлено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
Аналізуючи вказані положення, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18), з огляду на закріплене у частині третій статті 63 Закону №2262-XII правило про те, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, а також вимог абзаців п`ятого та сьомого пункту 5 Порядку № 45, дійшла висновку, зокрема, про те, що у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії не належить вказувати надбавку за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач під час проходження служби та яка була включена до грошового забезпечення при обрахунку пенсії, оскільки така надбавка вже не була встановлена законодавством для поліцейських та не виплачувалась. Натомість, Суд зауважив, що при розгляді типових справ судам необхідно з`ясувати: чи здійснювалася органом Національної поліції виплата надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, регламентована постановою №988, за відповідною посадою поліцейського у січні 2016 року та чи вказана у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії така надбавка у середньому розмірі.
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду сформувала підхід згідно із яким, що при вирішенні спорів щодо перерахунку пенсії колишнім працівникам ОВС на підставі частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ з включенням додаткових видів грошового забезпечення, судам необхідно з`ясовувати, чи здійснюється на момент такого перерахунку органом Національної поліції виплата відповідної надбавки або доплати.
Враховуючи вищевказану позицію Великої Палати Верховного Суду, суди попередніх інстанцій у справі №240/1996/23, дійшли висновку, що надбавка за роботу у зоні ЧАЕС, яку позивач вважає за необхідне включити у довідку з метою подальшого перерахунку його пенсії, зараз поліцейським не виплачується, а тому підстав для її включення у довідку про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії немає.
В зазначеній справі Колегія суддів погодилась з таким висновком судів попередніх інстанцій і зазначила таке.
Закон України від 02.07.2015 №580-VIII “Про Національну поліцію” визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Пунктом 4 частини десятої статті 62 цього Закону, якої врегульовані гарантії професійної діяльності поліцейського, визначено, що поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Статтею 94 Закону №580-VIII регламентовано грошове забезпечення поліцейських, згідно із частиною першою якої поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (частина друга статті 94 Закону №580-VIII).
Кабінет Міністрів України 11.11.2015 прийняв постанову №988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції”, яка набрала чинності 02.12.2015.
Згідно з пунктом 1 цієї постанови Кабінет Міністрів України установив, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
На виконання вимог статті 94 Закону №580-VII та постанови Кабінету Міністрів України №988 Міністерство внутрішніх справ України 06.04.2016 видало наказ №260, яким затвердило “Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання” (далі - Порядок №260).
Положеннями пункту 3 Розділу І вказаного Порядку встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу відповідного грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розділом ІІ Порядку №260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення, зокрема, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання "заслужений" (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за учене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).
Таким чином, положеннями розділу ІІ Порядку №260 визначено вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при визначенні грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою. Крім того, враховуючи пункт 3 Порядку №260, вказані надбавки, доплати, підвищення враховуються до складу грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою за умови, що останні мають постійний характер.
Отже, при вирішенні питання щодо включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідних надбавок, доплат, підвищень, які були включені для обрахунку пенсії при її призначенні, необхідно враховувати наявність останніх у переліку додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, що враховуються при визначенні грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, передбаченому положеннями розділу ІІ Порядку № 260.
Відповідно до статті 39 Закону №796-XII громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 “Про доплату особам, які працюють в зоні відчуження” на виконання положень статті 39 Закону №796-XII встановлено доплату за виконання службових обов`язків у зоні ЧАЕС.
Цією постановою Кабінету Міністрів України встановив особам, які постійно працюють, а також особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, [...], які постійно виконують службові обов`язки у зоні відчуження, доплату у розмірі 150 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Така доплата визначається пропорційно відпрацьованому часу, але не більше від зазначеного розміру.
За таких обставин, Судова палата дійшла висновку, що наявність права на отримання доплати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС та її розмір залежить від певних умов, зокрема, така доплата обраховується пропорційно до часу, протягом якого відповідна особа виконує службові обов`язки в зоні відчуження, не має систематичного характеру, зокрема, для поліцейських.
Судова палата також зауважила, що положеннями порядків №988 та №260, якими визначено вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при визначенні розміру грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, доплата за роботу у зоні Чорнобильської АЕС, як щомісячний додатковий вид грошового забезпечення діючих поліцейських, не передбачена.
Таким чином, системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що, оскільки доплата за роботу в зоні Чорнобильської АЕС не віднесена до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), які мають постійний характер, остання не підлягає зазначенню у довідці про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії.
З урахуванням зазначеного та приймаючи до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.04.2024 у справі №240/1996/23, суд дійшов висновку, що у позові належить відмовити.
Стосовно інших посилань позивача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Розподіл судового збору не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна